# verses

text:
<t>För sängen är för kort</t> <t>att sträcka ut sig på,</t> <t>täcket för smalt att svepa in sig i.</t>


text:
<t><f>ⓧ</f> Ja, HERREN ska resa sig</t> <t>som på Perasims berg,</t> <t>och han ska vredgas</t> <t>som i Gibeons dal<f>[163]</f></t> <t>för att utföra sitt verk,</t> <t>sitt främmande verk,</t> <t>och fullgöra sitt arbete,</t> <t>sitt förunderliga arbete.</t>


text:
<t><f>ⓨ</f> Sluta nu med ert hån,</t> <t>så att era band inte dras åt</t> <t>ännu hårdare,</t> <t>för jag har hört</t> <t>från Herren Gud Sebaot</t> <t>om förödelse</t> <t>och beslutad straffdom</t> <t>över hela jorden. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓩ</f> När bonden vill så,</t> <t>plöjer han då ständigt</t> <t>och hackar upp och harvar sin åker?</t>


text:
<t>När han har fått marken jämn,</t> <t>strör han då inte ut svartkummin</t> <t>och kryddkummin,</t> <t>sår vete i rader</t> <t>och korn på dess plats</t> <t>och spältvete<f>[164]</f> i kanten?</t>


text:
<t>Man tröskar ju inte</t> <t>svartkummin med trösksläde</t> <t>eller kryddkummin</t> <t>med vagnshjul,</t> <t>utan man klappar ut svartkummin</t> <t>med stav</t> <t>och kryddkummin med käpp.</t>


text:
<t>Brödsäd tröskas</t> <t>men inte i det oändliga,</t> <t>man driver inte ständigt</t> <t>sina vagnshjul</t> <t>och hästar över den.</t> <t>Man vill ju inte tröska sönder den.</t>


text:
<t><f>ⓐ</f> Också detta kommer från</t> <t>HERREN Sebaot,</t> <t>underbar i råd och stor i vishet.</t>


text:
<pb/><f>ⓑ</f> Ve dig, Ariel, Ariel,<f>[165]</f> <pb/><t>staden där David</t> <t>slog upp sitt läger<f>[166]</f>!</t> <t>Lägg år till år,</t> <t>låt högtiderna fullborda</t> <t>sitt kretslopp,</t>


text:
<t>så ska jag ansätta Ariel.</t> <t>Där ska bli sorg och jämmer,</t> <t>och den ska vara för mig</t> <t>ett verkligt Ariel.</t>


text:
<t><f>ⓒ</f> Jag ska slå läger runt omkring dig<f>[167]</f>,</t> <t>omringa dig med belägringsvallar</t> <t>och resa upp bålverk mot dig.</t>


text:
<t>Då ska du bli förnedrad</t> <t>och tala djupt nerifrån jorden,</t> <t>dämpade ska dina ord</t> <t>komma fram ur stoftet.</t> <t>Din röst ska höras ur jorden</t> <t>som en andes röst,</t> <t>ur stoftet ska du viska fram</t> <t>dina ord. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓓ</f> Men dina många fiender<f>[168]</f></t> <t>ska bli som fint damm,</t> <t>våldsmännens skara</t> <t>som bortflygande agnar.</t> <t>Det ska ske plötsligt,</t> <t>på ett ögonblick.</t>


text:
<t><f>ⓔ</f> Från HERREN Sebaot</t> <t>ska straffet komma</t> <t>med åska och jordbävning</t> <t>och väldigt dån,</t> <t>med storm och oväder</t> <t>och flammor av förtärande eld.</t>


text:
<t>Och alla de många folk</t> <t>som förde krig mot Ariel,</t> <t>alla som drog ut i strid</t> <t>mot det och dess borg</t> <t>och ansatte det</t> <t>ska vara som en drömsyn</t> <t>om natten.</t>


text:
<t>Som när den hungrige</t> <t>drömmer att han äter</t> <t>men vaknar och känner</t> <t>att magen är tom,</t> <t>som när den törstige</t> <t>drömmer att han dricker</t> <t>men vaknar matt och törstig,</t> <t>så ska det gå med alla de folk</t> <t>som drog ut i strid mot Sions berg. <pb/></t>


text:
<t>Häpna och förundras,</t> <t>stirra er blinda och var blinda!</t> <t>De är druckna men inte av vin,</t> <t>de raglar</t> <t>men inte av starka drycker.</t>


text:
<t><f>ⓕ</f> För HERREN har utgjutit över er</t> <t>en ande med djup sömn.</t> <t>Han har slutit era ögon,</t> <t>profeterna,</t> <t>och täckt över era huvuden,</t> <t>siarna.<f>[169]</f></t>


text:
<pb/><f>ⓖ</f> All uppenbarelse har för er blivit som orden i en förseglad<f>[170]</f> bokrulle. Räcker man en sådan bokrulle till någon som kan läsa och säger: "Läs det", så svarar han: "Jag kan inte, den är ju förseglad."


text:
Och räcker man den till någon som inte kan läsa och säger: "Läs det", så svarar han: "Jag kan inte läsa."


text:
<pb/><t><f>ⓗ</f> Herren har sagt:</t> <t>Detta folk kommer nära</t> <t>med sin mun</t> <t>och ärar mig med sina läppar,</t> <t>men håller sitt hjärta</t> <t>långt ifrån mig.</t> <t>Därför är deras vördnad för mig</t> <t>bara ett inlärt människobud.<f>[171]</f></t>


text:
<t><f>ⓘ</f> Se, därför ska jag än en gång</t> <t>göra underbara ting med detta folk,</t> <t>underbara och förunderliga.</t> <t>De visas vishet ska förgå,</t> <t>de förståndigas förstånd</t> <t>ska förmörkas.<f>[172]</f> <pb/></t>


text:
<t><f>ⓙ</f> Ve dem som går ner i djupen</t> <t>för att dölja sina planer</t> <t>för HERREN,</t> <t>som gör sina gärningar i mörkret</t> <t>och säger: "Vem ser oss?</t> <t>Vem känner oss?"</t>


text:
<t><f>ⓚ</f> Hur bakvända är ni inte!</t> <t>Ska leran anses lika</t> <t>med krukmakaren?</t> <t>Ska verket säga om sin mästare:</t> <t>"Han har inte gjort mig"?</t> <t>Eller ska det formade säga</t> <t>om honom som har format det:</t> <t>"Han förstår ingenting"?</t>


text:
<t><f>ⓛ</f> Ännu en liten tid</t> <t>och Libanon ska förvandlas</t> <t>till ett bördigt fält,</t> <t>och det bördiga fältet</t> <t>ska räknas som vildmark.</t>


text:
<t><f>ⓜ</f> Den dagen ska de döva</t> <t>höra bokens ord</t> <t>och de blindas ögon</t> <t>se ur dunkel och mörker.</t>


text:
<t>De ödmjuka ska få</t> <t>allt större glädje i HERREN,</t> <t>de fattigaste bland människor</t> <t>ska fröjda sig i Israels Helige.</t>


text:
<t>Det är förbi med de våldsamma,</t> <t>det är slut med hånarna.</t> <t>Alla som ville det onda utrotas,</t>


text:
<t><f>ⓝ</f> de som med sitt ord</t> <t>fick människor att synda<f>[173]</f>,</t> <t>som snärjde den</t> <t>som skulle skipa rätt i porten</t> <t>och åsidosatte rätten</t> <t>för den rättfärdige med lögn. <pb/></t>


text:
<t>Därför säger HERREN så</t> <t>till Jakobs hus,</t> <t>han som befriade Abraham:</t> <t>Jakob ska inte mer behöva blygas,</t> <t>hans ansikte</t> <t>ska inte längre blekna,</t>


text:
<t><f>ⓞ</f> för när han, alltså hans barn,</t> <t>ser mina händers verk ibland sig<f>[174]</f>,</t> <t>kommer de att</t> <t>hålla mitt namn heligt.</t> <t>De kommer att</t> <t>hålla Jakobs Helige helig</t> <t>och bäva för Israels Gud.</t>


text:
<t>De som gått vilse i anden</t> <t>ska få förstånd,</t> <t>de som klagar</t> <t>ska ta emot undervisning.</t>


text:
<pb/><f>ⓟ</f> Ve de upproriska barnen! <pb/><t>säger HERREN.</t> <t>De rådslår utan mig,</t> <t>de sluter förbund</t> <t>utan att min Ande är med,</t> <t>så att de därigenom hopar</t> <t>synd på synd.</t>


text:
<t><f>ⓠ</f> De drar ner till Egypten<f>[175]</f></t> <t>utan att ha rådfrågat min mun,</t> <t>för att söka skydd hos farao</t> <t>och få tillflykt</t> <t>under Egyptens skugga.</t>


text:
<t><f>ⓡ</f> Faraos beskydd</t> <t>ska bli er till skam,</t> <t>tillflykten under Egyptens skugga</t> <t>en förödmjukelse.</t>


text:
<t><f>ⓢ</f> För hans furstar var i Soan</t> <t>och hans sändebud</t> <t>kom ända till Hanes<f>[176]</f>,</t>


text:
<t><f>ⓣ</f> men alla ska skämmas</t> <t>över ett folk</t> <t>som inte kan hjälpa dem.</t> <t>De är inte till hjälp eller nytta,</t> <t>bara till skam och hån. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓤ</f> Profetia om djuren i Negev.</t> <t>Genom farornas</t> <t>och ångestens land</t> <t>där lejon och lejonhonor</t> <t>har sitt tillhåll,</t> <t>där huggormar</t> <t>och vajande giftormar<f>[177]</f> bor,</t> <t>bär de sina rikedomar<f>[178]</f></t> <t>på åsnors ryggar</t> <t>och sina skatter</t> <t>på kamelers pucklar,</t> <t>till ett folk som inte kan hjälpa dem.</t>


text:
<t><f>ⓥ</f> För Egyptens hjälp är förgäves</t> <t>och till ingen nytta.</t> <t>Därför kallar jag Egypten</t> <t>"Rahab<f>[179]</f> som inget uträttar".<f>[180]</f></t>


text:
<t><f>ⓦ</f> Gå nu och skriv detta</t> <t>på en tavla inför dem</t> <t>och nerteckna det i en bok,</t> <t>så att det bevaras</t> <t>för kommande dagar,</t> <t>alltid och för evigt.</t>


text:
<t><f>ⓧ</f> För det är ett upproriskt folk,</t> <t>barn som ljuger,</t> <t>barn som inte vill höra</t> <t>HERRENS undervisning</t>


text:
<t><f>ⓨ</f> och som säger till siarna:</t> <t>"Sluta med era syner!"</t> <t>och till profeterna:</t> <t>"Profetera inte</t> <t>det som är sant för oss!</t> <t>Tala något smickrande till oss,</t> <t>profetera något bedrägligt.</t>


text:
<t>Vik av från vägen,</t> <t>gå bort från stigen,</t> <t>låt oss slippa se Israels Helige!" <pb/></t>


text:
<t><f>ⓩ</f> Därför säger Israels Helige:</t> <t>"Eftersom ni förkastar detta ord</t> <t>och förtröstar på våld och list</t> <t>och förlitar er på sådant,</t>


text:
<t><f>ⓐ</f> ska denna missgärning bli för er</t> <t>som en spricka i en hög mur,</t> <t>som buktar ut mer och mer</t> <t>tills muren plötsligt rasar</t> <t>på ett ögonblick.</t>


text:
<t><f>ⓑ</f> Den ska krossas som en lerkruka,</t> <t>så skoningslöst att man inte</t> <t>kan finna en skärva stor nog</t> <t>för att hämta eld från eldstaden</t> <t>eller ösa upp vatten ur dammen." <pb/></t>


text:
<t><f>ⓒ</f> För så säger Herren Gud,</t> <t>Israels Helige:</t> <t>"Om ni vänder om och är stilla</t> <t>blir ni frälsta.</t> <t>Genom stillhet och tillit</t> <t>blir ni starka."</t> <t>Men ni vill inte.</t>


text:
<t><f>ⓓ</f> Ni säger:</t> <t>"Nej, vi tänker fly på hästar."</t> <t>Därför ska ni också fly.</t> <t>"Vi ska rida i väg på snabba hästar."</t> <t>Därför ska också era förföljare</t> <t>vara snabba.</t>


text:
<t><f>ⓔ</f> Tusen ska fly för en endas hot,</t> <t>och för fem mäns hot</t> <t>ska ni alla fly,</t> <t>tills det som är kvar av er</t> <t>är som en flaggstång</t> <t>på en bergstopp,</t> <t>som ett baner på en kulle.</t>


text:
<t><f>ⓕ</f> Därför väntar HERREN</t> <t>på att få visa er nåd,</t> <t>därför är han upphöjd</t> <t>för att visa er barmhärtighet,</t> <t>för HERREN är en domens Gud.</t> <t>Saliga är alla som väntar</t> <t>på honom.</t>


text:
<pb/><f>ⓖ</f> O, du Sions folk, som bor i Jerusalem, gråt inte mer. Han ska förvisso förbarma sig över dig när du ropar. Så snart han hör din röst ska han svara dig.


text:
<f>ⓗ</f> Herren ska ge dig nödens bröd och lidandets dryck, men sedan ska dina lärare<f>[181]</f> inte längre vara dolda, utan dina ögon ska se dina lärare.


text:
Och vare sig du viker av åt höger eller vänster, så ska dina öron höra detta ord bakom dig: "Här är vägen, gå på den."


text:
<pb/><f>ⓘ</f> Silvret som dina snidade avgudabilder är överdragna med och guldet som dina gjutna avgudabilder är belagda med ska du då anse vara orent<f>[182]</f>. Du ska kasta bort det som något orent och säga till det: "Bort härifrån!"<f>[183]</f>


text:
<pb/><f>ⓙ</f> Och han ska ge regn åt den säd du har sått i jorden, och markens gröda ska ge dig bröd som är rikligt och närande. Den dagen ska din boskap få beta på stora betesmarker.


text:
Oxarna och åsnorna, de som bearbetar jorden, ska äta saltad blandsäd som kastats med kastskovel och högaffel.


text:
<pb/><f>ⓚ</f> På den stora slaktens dag, när tornen faller, ska bäckar med strömmande vatten flöda fram på alla höga berg och alla stora höjder.


text:
Månens ljus ska vara som solens och solens ljus ska vara sju gånger klarare, som ett sjufaldigt dagsljus, när den dag kommer då HERREN förbinder sitt folks skador och helar såren efter slagen som det fått.


text:
<pb/><t><f>ⓛ</f> Se, HERRENS namn</t> <t>kommer fjärran ifrån</t> <t>med brinnande vrede</t> <t>och med tunga rökmoln.</t> <t>Hans läppar är fulla av harm,</t> <t>hans tunga är</t> <t>som förtärande eld.</t>


text:
<t><f>ⓜ</f> Hans andedräkt är som en ström</t> <t>som svämmar över</t> <t>och når ända upp till halsen,</t> <t>för han vill sålla hednafolken</t> <t>i förintelsens såll</t> <t>och lägga i folkens mun</t> <t>ett betsel som leder dem vilse. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓝ</f> Då ska ni sjunga som under en natt</t> <t>då man firar helig högtid,</t> <t>och era hjärtan ska glädja sig</t> <t>som när man under flöjtspel</t> <t>tågar upp på HERRENS berg,</t> <t>upp till Israels klippa.</t>


text:
<t><f>ⓞ</f> Och HERREN ska låta höra</t> <t>sin majestätiska röst</t> <t>och visa hur hans arm drabbar</t> <t>med vrede och harm,</t> <t>med förtärande eldslåga,</t> <t>storm och störtregn</t> <t>och hagelstenar.</t>


text:
<t><f>ⓟ</f> Inför HERRENS röst</t> <t>ska Assur gripas av skräck</t> <t>när han slår honom med sin stav.</t>


text:
<t>Och så ofta staven far fram</t> <t>och HERREN efter sitt beslut</t> <t>låter den falla på honom,</t> <t>ska det ljuda</t> <t>av tamburiner och harpor.</t> <t>Gång på gång ska han lyfta sin arm</t> <t>för att strida mot honom.</t>


text:
<t><f>ⓠ</f> För en eldsgrop<f>[184]</f></t> <t>är beredd sedan länge,</t> <t>även för kungen</t> <t>har den gjorts redo.</t> <t>Den är djup och bred,</t> <t>dess bål har eld och ved</t> <t>i överflöd,</t> <t>som en svavelström</t> <t>ska HERRENS Ande</t> <t>sätta den i brand.</t>


text:
<pb/><f>ⓡ</f> Ve dem som drar ner <pb/><t>till Egypten för att få hjälp.</t> <t>De förlitar sig på hästar</t> <t>och förtröstar på vagnar</t> <t>för att de är många,</t> <t>och på ryttare</t> <t>för att mängden är stor.</t> <t>De vänder inte sin blick</t> <t>till Israels Helige</t> <t>och frågar inte efter HERREN.</t>


text:
<t><f>ⓢ</f> Men också han är vis</t> <t>och låter olyckan komma,</t> <t>han tar inte tillbaka sina ord.</t> <t>Han reser sig mot de ondas hus</t> <t>och mot hjälp från förbrytare.</t>


text:
<t><f>ⓣ</f> För egyptierna är människor</t> <t>och inte Gud,</t> <t>deras hästar är kött och inte ande.</t> <t>HERREN ska räcka ut sin hand,</t> <t>och hjälparen ska vackla</t> <t>och den hjälpte falla,</t> <t>båda går under tillsammans.</t>


text:
<t><f>ⓤ</f> För så har HERREN sagt till mig:</t> <t>Liksom ett lejon ryter,</t> <t>ett ungt lejon över sitt rov</t> <t>när många herdar</t> <t>samlas emot det,</t> <t>och inte skräms av herdarnas rop</t> <t>eller räds deras oväsen,</t> <t>så ska HERREN Sebaot komma ner</t> <t>för att strida på Sions berg</t> <t>och uppe på dess höjd.</t>


text:
<t><f>ⓥ</f> Som fågeln breder ut sina vingar</t> <t>ska HERREN Sebaot beskydda</t> <t>Jerusalem.</t> <t>Han ska beskydda och hjälpa,</t> <t>skona och rädda.</t>


text:
<f>ⓧ</f> För på den dagen ska var och en kasta bort sina avgudar av silver och avgudar av guld, som era händer har gjort åt er till synd.


text:
<f>ⓨ</f> Assur ska falla<f>[185]</f>, men inte genom en mans svärd. Ett svärd som inte är en människas ska förtära honom. Han ska fly för svärd, och hans unga män ska bli slavar.


text:
<f>ⓩ</f> Hans klippa ska förgås av skräck, och hans furstar ska förfärade fly för baneret. <pb/>Så säger HERREN, han som har sin eld på Sion och sin ugn i Jerusalem.


text:
<pb/><f>ⓐ</f> Se, en kung ska regera <pb/><t>i rättfärdighet,</t> <t>furstar ska styra med rättvisa.</t>


text:
<t><f>ⓑ</f> En man ska vara som en tillflykt</t> <t>i stormen,</t> <t>som ett skydd mot störtskuren,</t> <t>som vattenbäckar i en ödemark,</t> <t>som skuggan av en väldig klippa</t> <t>i ett törstigt land.</t>


text:
<t><f>ⓒ</f> De som har ögon att se med</t> <t>ska inte vara förblindade,</t> <t>de som har öron att höra med</t> <t>ska lyssna.</t>


text:
<t>De obetänksammas hjärtan</t> <t>ska förstå kunskap,</t> <t>och de stammandes tunga</t> <t>ska tala flytande och klart.</t>


text:
<t><f>ⓓ</f> För en dåre talar dårskap,</t> <t>hans hjärta gör det som är orätt,</t> <t>så att han handlar ogudaktigt</t> <t>och sprider villoläror</t> <t>om HERREN.</t> <t>Han svälter ut den hungriges själ</t> <t>och hindrar den törstige</t> <t>från att dricka.</t>


text:
<t><f>ⓔ</f> Girigbukens vapen är onda,</t> <t>han tänker ut ondskefulla planer</t> <t>för att fördärva de betryckta</t> <t>med lögnaktiga ord</t> <t>och den fattige</t> <t>när han vädjar om rättvisa.</t>


text:
<t>Ni kvinnor som är så säkra,</t> <t>res er upp och hör min röst!</t> <t>Ni självsäkra döttrar,</t> <t>lyssna till mina ord!</t>


text:
<t>När dagar lagts till år ska ni darra,</t> <t>ni som är så sorglösa,</t> <t>för vinskörden uteblir,</t> <t>ingen fruktskörd kommer mer.</t>


text:
<t>Bäva, ni säkra,</t> <t>darra, ni sorglösa,</t> <t>lägg av era kläder och blotta er,</t> <t>bär säcktyg runt era höfter!</t>


text:
<t>Slå er mot brösten och klaga</t> <t>över de vackra fälten,</t> <t>över de fruktbara vinstockarna,</t>


text:
<t>över mitt folks åkrar</t> <t>där törne och tistel skjuter upp,</t> <t>över glädjens alla boningar</t> <t>i den yra staden.</t>


text:
<t><f>ⓕ</f> För palatset blir övergivet,</t> <t>den folkrika staden lämnas öde.</t> <t>Ofelhöjden<f>[186]</f> med tornet förvandlas</t> <t>till grotthålor för evigt,</t> <t>till glädje för vildåsnor</t> <t>och bete för hjordar —</t>


text:
<t><f>ⓖ</f> tills Anden från höjden</t> <t>blir utgjuten över oss</t> <t>och öknen blir ett bördigt fält,</t> <t>och det bördiga fältet</t> <t>räknas som skog.</t>


text:
<t>Rättfärdighetens frukt</t> <t>ska vara frid,</t> <t>och rättfärdighetens verk</t> <t>vara ro och trygghet för evigt.</t>


text:
<t><f>ⓗ</f> Mitt folk ska bo i fridfulla hem,</t> <t>i trygga boningar</t> <t>och på säkra viloplatser.</t>


text:
<t><f>ⓘ</f> Men hagel ska falla när skogen fälls,</t> <t>och staden ska bli</t> <t>djupt ödmjukad.</t>


text:
<t>Lyckliga är ni</t> <t>som kan så vid alla vatten</t> <t>och låta oxen och åsnan</t> <t>fritt ströva omkring.</t>


text:
<pb/><f>ⓙ</f> Ve dig, du härjare <pb/><t>som själv inte har härjats,</t> <t>du förrädare</t> <t>som själv inte blivit förrådd!</t> <t>När du är färdig med att härja</t> <t>ska du själv bli härjad,</t> <t>när du har slutat förråda</t> <t>ska du själv bli förrådd.<f>[187]</f> <pb/></t>


text:
<t><f>ⓚ</f> HERRE, förbarma dig över oss,</t> <t>vi hoppas på dig.</t> <t>Bli du vår<f>[188]</f> arm var morgon,</t> <t>vår frälsning i nödens tid.</t>


text:
<t><f>ⓛ</f> För det väldiga dånet flyr folken,</t> <t>inför ditt majestät</t> <t>skingras folkslagen.</t>


text:
<t><f>ⓜ</f> Man ska förse sig med byte från er,</t> <t>som när gräsmaskar förser sig.</t> <t>Så som gräshoppor störtar fram</t> <t>kastar han sig över det. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓝ</f> Upphöjd är HERREN,</t> <t>för han bor i höjden.</t> <t>Han uppfyller Sion med rätt</t> <t>och rättfärdighet.</t>


text:
<t><f>ⓞ</f> Han ska vara</t> <t>din framtids säkra grund,</t> <t>rik på frälsning,</t> <t>vishet och kunskap.</t> <t>Fruktan för HERREN ska vara</t> <t>Sions skatt. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓠ</f> Vägarna är öde,</t> <t>ingen går mer på stigarna.</t> <t>Han bryter fördrag, föraktar städer<f>[189]</f>,</t> <t>tar ingen hänsyn till människor.</t>


text:
<t><f>ⓡ</f> Landet sörjer och försmäktar,</t> <t>Libanon blygs och tynar bort,</t> <t>Saron har blivit lik en ödemark,</t> <t>Bashans och Karmels skogar<f>[190]</f></t> <t>fäller sina löv. <pb/></t>


text:
<t>Nu vill jag stå upp, säger HERREN,</t> <t>nu vill jag resa mig,</t> <t>nu vill jag visa min höghet.</t>


text:
<t><f>ⓢ</f> Med halm går ni havande,</t> <t>och ni föder strå.</t> <t>Er ande är en eld</t> <t>som kommer att förtära er.</t>


text:
<t>Ni som är långt borta,</t> <t>hör vad jag har gjort.</t> <t>Ni som är nära,</t> <t>lär känna min makt.</t>


text:
<t><f>ⓣ</f> Syndarna i Sion blir förskräckta,</t> <t>bävan griper de gudlösa.</t> <t>"Vem av oss kan härda ut</t> <t>vid en förtärande eld?</t> <t>Vem av oss kan bo</t> <t>vid en evig glöd?"</t>


text:
<t><f>ⓤ</f> Den som vandrar i rättfärdighet</t> <t>och talar vad rätt är,</t> <t>den som föraktar</t> <t>det som vinns genom förtryck</t> <t>och som avhåller sina händer</t> <t>från att ta mutor,</t> <t>den som stoppar till sina öron</t> <t>för att inte höra</t> <t>om blodsgärningar</t> <t>och sluter sina ögon</t> <t>för att inte se det onda,</t>


text:
<t><f>ⓥ</f> han ska bo på höjderna,</t> <t>klippfästen ska vara hans värn.</t> <t>Sitt bröd ska han få,</t> <t>vatten ska aldrig fattas honom. <pb/></t>


text:
<t>En kung i sin skönhet</t> <t>ska dina ögon se,</t> <t>de ska blicka ut</t> <t>över ett vidsträckt land.</t>


text:
<t><f>ⓦ</f> Då ska ditt hjärta tänka tillbaka</t> <t>på skräckens tid:</t> <t>"Var är nu skrivarna,</t> <t>var är skatteindrivarna,</t> <t>var är de som räknade tornen?"</t>


text:
<t><f>ⓧ</f> Du slipper då se det vildsinta folket,</t> <t>folket med obegripligt språk</t> <t>som ingen kunde förstå,</t> <t>vars stammande tungomål</t> <t>ingen kunde tyda. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓨ</f> Se på Sion, våra högtiders stad!</t> <t>Dina ögon ska skåda Jerusalem,</t> <t>en säker boning,</t> <t>ett tält som inte flyttas bort.</t> <t>Dess tältpinnar</t> <t>ska aldrig ryckas upp,</t> <t>och av dess tältlinor</t> <t>ska ingen enda brista,</t>


text:
<t>för HERREN ska vara där</t> <t>i sitt majestät.</t> <t>Han ska vara för oss</t> <t>som floder och breda strömmar.</t> <t>Inget skepp med åror</t> <t>ska där gå fram,</t> <t>inget mäktigt skepp</t> <t>färdas däröver,</t>


text:
<t>för HERREN är vår domare,</t> <t>HERREN är vår lagstiftare,</t> <t>HERREN är vår kung.</t> <t>Han är den som frälser oss.</t>


text:
<t>Dina tåg hänger slaka,</t> <t>de håller inte masten stadig,</t> <t>seglet är inte spänt.</t> <t>Då ska mycket rövat gods utskiftas,</t> <t>även de lama ska då ta byte.</t>


text:
<t><f>ⓩ</f> Och ingen av invånarna ska säga:</t> <t>"Jag är sjuk."</t> <t>Folket som bor där</t> <t>har fått sin synd förlåten.</t>


text:
<pb/><f>ⓐ</f> Träd fram, ni folk, och hör, <pb/><t>lyssna, ni folkslag!</t> <t>Jorden och allt den rymmer</t> <t>ska höra,</t> <t>världen och allt som växer där.</t>


text:
<t><f>ⓑ</f> För HERRENS vrede riktas</t> <t>mot alla hednafolk,</t> <t>hans harm</t> <t>mot alla deras härskaror.</t> <t>Han viger dem åt förintelse,</t> <t>han utlämnar dem till slakt.</t>


text:
<t><f>ⓒ</f> Deras slagna ska kastas bort,</t> <t>stank stiger</t> <t>från deras döda kroppar,</t> <t>bergen flyter av deras blod.</t>


text:
<t><f>ⓓ</f> Himlens hela härskara går under,</t> <t>himlarna rullas ihop</t> <t>som en bokrulle.</t> <t>Hela dess härskara</t> <t>faller förvissnad ner</t> <t>som vissnade löv</t> <t>från vinrankan,</t> <t>som vissnade blad</t> <t>från fikonträdet. <pb/></t>


text:
<t>För mitt svärd</t> <t>har druckit sig rusigt i himlen.</t> <t>Se, det far ner över Edom,</t> <t>över folket jag vigt åt förintelse</t> <t>för att bli deras dom.</t>


text:
<t><f>ⓔ</f> HERRENS svärd dryper av blod,</t> <t>det är dränkt i fett,</t> <t>i lamms och bockars blod,</t> <t>i talg från baggars njurar,</t> <t>för HERREN har ett offer i Bosra,</t> <t>en stor slakt i Edoms<f>[191]</f> land.</t>


text:
<t>Också vildoxar slaktas</t> <t>liksom oxar och starka tjurar.</t> <t>Deras land dricker sig rusigt</t> <t>av blod,</t> <t>deras jord blir dränkt av fett,</t>


text:
<t><f>ⓕ</f> för dagen kommer</t> <t>för HERRENS hämnd,</t> <t>ett vedergällningens år</t> <t>då han utför Sions sak.</t>


text:
<t>Då förvandlas</t> <t>Edoms bäckar till tjära</t> <t>och dess jord till svavel,<f>[192]</f></t> <t>dess land blir till brinnande tjära.</t>


text:
<t><f>ⓖ</f> Varken natt eller dag</t> <t>ska den branden slockna,</t> <t>ständigt ska röken av den</t> <t>stiga upp.</t> <t>Från släkte till släkte</t> <t>ska landet ligga öde,</t> <t>aldrig i evighet</t> <t>ska någon vandra där.</t>


text:
<t><f>ⓗ</f> Pelikaner och hägrar</t> <t>ska ta över det,</t> <t>uvar och korpar bo där.</t> <t>Han ska spänna linor och lod</t> <t>över det</t> <t>till förödelse och ödeläggelse.</t>


text:
<t>Av dess ädlingar finns ingen kvar</t> <t>som kan utropa någon till kung.</t> <t>Alla dess furstar blir till intet.</t>


text:
<t><f>ⓘ</f> Dess palats fylls av törne,</t> <t>nässlor och tistlar</t> <t>växer i dess borgar.</t> <t>Det blir en boning för ökenhundar,</t> <t>ett tillhåll för strutsar.</t>


text:
<t><f>ⓙ</f> Öknens djur möter där hyenor,</t> <t>raggiga bockar</t> <t>bräker till varandra.</t> <t>Där kan tornugglan<f>[193]</f> slå sig till ro</t> <t>och finna en viloplats åt sig.</t>


text:
<t>Där ordnar pilormen<f>[194]</f> sitt bo</t> <t>och lägger sina ägg,</t> <t>kläcker ut ynglet och</t> <t>samlar det i sitt beskydd.</t> <t>Där samlas gamarna,</t> <t>den ena efter den andra.</t>


text:
<t><f>ⓚ</f> Sök i HERRENS bok och läs!</t> <t>Inte ett enda av dem ska utebli,</t> <t>det ena ska inte sakna</t> <t>det andra,</t> <t>för det är hans mun</t> <t>som befaller det</t> <t>och hans Ande som samlar dem.</t>


text:
<t>Det är han som kastar lott för dem,</t> <t>hans hand tilldelar dem</t> <t>deras mark med mätsnöre.</t> <t>De ska ha den till besittning</t> <t>för alltid,</t> <t>de ska bo där från släkte till släkte.</t>


text:
<pb/><f>ⓛ</f> Öknen och ödemarken <pb/><t>ska glädja sig,</t> <t>hedmarken fröjda sig</t> <t>och blomstra som en lilja.</t>


text:
<t><f>ⓜ</f> Den ska blomstra skönt</t> <t>och fröjda sig,</t> <t>ja, fröjda sig och jubla.</t> <t>Libanons härlighet ska den få,</t> <t>Karmels och Sarons prakt.</t> <t>De ska få se HERRENS härlighet,</t> <t>vår Guds majestät. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓞ</f> Säg till oroliga hjärtan:</t> <t>"Var starka, var inte rädda!"</t> <t>Se, er Gud är här!</t> <t>Han kommer med hämnd,</t> <t>med vedergällning från Gud.</t> <t>Han kommer själv och frälser er.</t>


text:
<t>Den lame ska hoppa som en hjort,</t> <t>den stummes tunga ska jubla,</t> <t>för vatten ska bryta fram i öknen,</t> <t>strömmar på hedmarken.</t>


text:
<t><f>ⓠ</f> Den glödande sanden ska bli en sjö,</t> <t>den torra marken</t> <t>vattenrika källor.</t> <t>Där schakalerna har sina lyor</t> <t>ska det växa säv, vass</t> <t>och papyrus. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓡ</f> En banad väg ska gå där,</t> <t>en vandringsled,</t> <t>och den ska kallas</t> <t>"den heliga vägen".</t> <t>Ingen oren ska färdas på den,</t> <t>men den är till för dem.<f>[197]</f></t> <t>De som vandrar den vägen</t> <t>ska inte gå vilse,</t> <t>även om de är dårar.</t>


text:
<t><f>ⓢ</f> Där ska inga lejon finnas,</t> <t>inga rovdjur ska komma dit.</t> <t>De ska inte finnas där,</t> <t>men de återlösta ska färdas</t> <t>på den.</t>


text:
<t><f>ⓣ</f> HERRENS friköpta ska vända tillbaka</t> <t>och komma till Sion med jubel.</t> <t>Evig glädje ska kröna</t> <t>deras huvuden.</t> <t>Fröjd och glädje ska de få,</t> <t>sorg och suckan ska fly bort.</t>


text:
<pb/><f>ⓤ</f> I kung Hiskias fjortonde regeringsår<f>[198]</f> drog Assyriens kung Sanherib<f>[199]</f> upp och angrep alla befästa städer i Juda<f>[200]</f> och intog dem.


text:
<f>ⓥ</f> Från Lakish<f>[201]</f> skickade han Rab-Shake<f>[202]</f> med en stor här till Jerusalem mot kung Hiskia. Han stannade vid Övre dammens vattenledning, på vägen till Tvättarfältet.


text:
<pb/><f>ⓦ</f> Då gick överförvaltaren Eljakim, Hilkias son, skrivaren Shebna<f>[203]</f> och kanslern Joa, Asafs son, ut till honom.


text:
Rab-Shake sade till dem: "Säg till Hiskia: Så säger den store kungen, Assyriens kung: Vad är det som gör dig så full av förtröstan?


text:
Du menar kanske att det räcker<f>[204]</f> med prat för att få strategi och styrka att föra krig? Vem förtröstar du nu på, eftersom du har satt dig upp mot mig?


text:
<f>ⓧ</f> Förtröstar du på den brutna rörstaven Egypten? När man stöder sig på den, går den in i handen och genomborrar den. Sådan är farao, Egyptens kung, för alla som förtröstar på honom.


text:
Eller säger du till mig: Vi förtröstar på HERREN vår Gud? Var det inte hans offerhöjder och altaren som Hiskia avskaffade när han sade till Juda och Jerusalem: Inför detta altare ska ni tillbe?


text:
Men ingå nu ett vad med min herre, kungen av Assyrien: Jag ger dig tvåtusen hästar om du kan skaffa ryttare till dem!


text:
Hur skulle du kunna slå tillbaka en enda ståthållare, en av min herres ringaste tjänare? Och du sätter din förtröstan till Egypten för att få vagnar och ryttare!


text:
Menar du att jag utan HERRENS vilja har dragit upp mot det här landet för att ödelägga det? HERREN själv sade till mig: Dra upp mot det landet och ödelägg det!"


text:
<pb/>Då sade Eljakim och Shebna och Joa till Rab-Shake: "Tala till dina tjänare på arameiska,<f>[205]</f> för vi förstår det språket. Tala inte till oss på judiska inför folket som står på muren."


text:
<pb/>Men Rab-Shake svarade: "Är det till din herre och till dig som min herre har sänt mig att tala dessa ord? Är det inte snarare till de män som sitter på muren och som ska få äta sin egen avföring och dricka sin egen urin tillsammans med er?"


text:
Sedan ställde sig Rab-Shake och ropade högt på judiska: "Hör den store kungens ord, kungen av Assyrien!


text:
<f>ⓨ</f> Låt inte Hiskia få er att förtrösta på HERREN när han säger: HERREN kommer att rädda oss, och denna stad ska inte ges i den assyriske kungens hand.


text:
<pb/><f>ⓩ</f> Lyssna inte på Hiskia, för kungen av Assyrien säger: Gör upp i godo med mig och kom ut till mig. Då ska ni få äta var och en av sin vinstock och av sitt fikonträd och dricka var och en ur sin brunn,


text:
tills jag kommer och hämtar er till ett land som liknar ert eget, ett land med säd och vin, ett land med bröd och vingårdar.


text:
<f>ⓐ</f> Låt inte Hiskia förleda er när han säger: HERREN ska rädda oss. Har någon av de andra folkens gudar räddat sitt land ur den assyriske kungens hand?


text:
<f>ⓑ</f> Var är Hamats och Arpads gudar? Var är Sefarvajims gudar? Eller har de räddat Samaria ur min hand?


text:
Vilken av de andra ländernas alla gudar har kunnat rädda sitt land ur min hand? Skulle då HERREN kunna rädda Jerusalem ur min hand?"


text:
<pb/>Men de teg och svarade honom inte ett ord, eftersom kungen hade gett denna befallning: "Svara honom inte."


text:
Överförvaltaren Eljakim, Hilkias son, skrivaren Shebna och kanslern Joa, Asafs son, kom till Hiskia med sönderrivna kläder och berättade för honom vad Rab-Shake hade sagt.


text:
<pb/><f>ⓒ</f> När kung Hiskia hörde det rev han sönder sina kläder, svepte sig i säcktyg och gick in i HERRENS hus.


text:
Och han sände överförvaltaren Eljakim, skrivaren Shebna och de äldste bland prästerna, klädda i säcktyg, till profeten Jesaja, Amos son.


text:
<f>ⓓ</f> De sade till honom: "Så säger Hiskia: Denna dag är en dag av nöd, bestraffning och förakt, för fostren har kommit fram till födseln men det finns ingen kraft att föda.


text:
<f>ⓔ</f> Kanske ska HERREN din Gud höra vad Rab-Shake säger, han som hans herre Assyriens kung har sänt för att håna den levande Guden, så att han straffar honom för dessa ord som HERREN din Gud har hört. Be en bön för den rest som är kvar."


text:
sade Jesaja till dem: "Så ska ni säga till er herre: Så säger HERREN: Var inte rädd för de ord som du hört och som den assyriske kungens tjänare har hädat mig med.


text:
<f>ⓕ</f> Se, jag ska låta en ande verka i honom så att han vänder tillbaka till sitt land när han får höra ett rykte. Och jag ska låta honom falla för svärd i sitt eget land."


text:
<pb/>Rab-Shake vände tillbaka och fann den assyriske kungen upptagen med att belägra Libna.<f>[206]</f> Han hade nämligen hört att kungen hade brutit upp från Lakish.


text:
Men när Sanherib fick höra att Nubiens kung Tirhaka<f>[207]</f> hade dragit ut för att strida mot honom, skickade han så snart han hörde det sändebud till Hiskia med detta budskap:


text:
<f>ⓖ</f> "Så ska ni säga till kung Hiskia i Juda: Låt inte din Gud som du förtröstar på bedra dig så att du tänker: Jerusalem ska inte falla i den assyriske kungens hand.


text:
Har folken<f>[208]</f> som mina fäder fördärvade, Gozan, Harran, Resef och Edens barn i Telassar, blivit räddade av sina gudar?


text:
Var är kungen av Hamat, kungen av Arpad<f>[209]</f> och kungen över staden Sefarvajim, Hena och Iva?"


text:
<pb/>När Hiskia hade tagit emot brevet av budbärarna och läst det, gick han upp i HERRENS hus och bredde ut det inför HERRENS ansikte.


text:
<f>ⓗ</f> "HERRE Sebaot, Israels Gud, du som tronar på keruberna, endast du är Gud över alla riken på jorden. Du har gjort himlen och jorden.


text:
HERRE, vänd hit ditt öra och hör. HERRE, öppna dina ögon och se. Hör alla Sanheribs ord som han har talat för att håna den levande Guden.


text:
<f>ⓘ</f> Och de har kastat deras gudar i elden, för de var inga gudar utan verk av människohänder, trä och sten. Därför kunde de förgöra dem.


text:
Men nu, HERRE vår Gud, rädda oss ur hans hand, så att alla riken på jorden förstår att du är HERREN, bara du."


text:
<pb/>Då sände Jesaja, Amos son, detta bud till Hiskia: "Så säger HERREN, Israels Gud: Eftersom du har bett till mig på grund av Sanherib, Assyriens kung,


text:
är detta det ord som HERREN har talat om honom: <pb/><t>Hon föraktar dig och hånar dig,</t> <t>jungfrun, dottern Sion.</t> <t>Hon skakar på huvudet åt dig,</t> <t>dottern Jerusalem.</t>


text:
<t>Genom dina tjänare</t> <t>hånade du Herren</t> <t>när du sade:</t> <t>’Med mina många vagnar</t> <t>drog jag upp på bergens höjder,</t> <t>till Libanons avlägsna trakter.</t> <t>Jag högg ner dess höga cedrar<f>[210]</f></t> <t>och utvalda cypresser.</t> <t>Jag trängde fram</t> <t>till dess bortersta höjder</t> <t>och dess frodiga skog.</t>


text:
<t>Jag grävde brunnar</t> <t>och drack vatten,</t> <t>med mina fötter torkade jag ut</t> <t>alla Egyptens strömmar.’ <pb/></t>


text:
<t><f>ⓙ</f> Deras invånare blev maktlösa,</t> <t>de blev förskräckta</t> <t>och stod med skam.</t> <t>Det gick med dem</t> <t>som med gräset på marken</t> <t>och den späda grönskan,</t> <t>som med gräset på taken</t> <t>och som säden som förbränns</t> <t>innan den växer upp.</t>


text:
<t><f>ⓚ</f> Jag vet om du sitter,</t> <t>om du går ut</t> <t>eller kommer in,</t> <t>och hur du rasar mot mig.</t>


text:
<t><f>ⓛ</f> Därför att du rasar mot mig</t> <t>och ditt högmod har nått</t> <t>mina öron,</t> <t>ska jag sätta min krok</t> <t>i din näsa</t> <t>och mitt betsel i din mun<f>[211]</f></t> <t>och föra dig tillbaka samma väg</t> <t>som du kom.</t>


text:
<pb/><f>ⓜ</f> Detta ska vara tecknet för dig: Man ska detta år äta vad som växer upp av spillsäd och nästa år av självvuxen säd, men det tredje året ska ni så och skörda, plantera vingårdar och äta deras frukt.


text:
<f>ⓝ</f> För från Jerusalem ska en rest gå ut, de räddade från Sions berg. HERREN Sebaots lidelse ska göra det.


text:
Därför säger HERREN så om Assyriens kung: <pb/><t>Han ska inte komma in</t> <t>i denna stad</t> <t>eller skjuta någon pil ditin.</t> <t>Han ska inte närma sig den</t> <t>bakom en sköld</t> <t>eller kasta upp en vall<f>[212]</f> mot den.</t>


text:
<t><f>ⓞ</f> för jag ska skydda</t> <t>och rädda denna stad</t> <t>för min och min tjänare</t> <t>Davids skull."</t>


text:
<pb/>Och HERRENS ängel gick ut och slog 185 000 i assyriernas läger. När man steg upp tidigt nästa morgon, då låg där fullt av döda kroppar.


text:
Då bröt Assyriens kung Sanherib upp<f>[213]</f> och vände tillbaka. Han stannade sedan i Nineve.<f>[214]</f>


text:
Och när han en gång tillbad i sin gud Nisroks tempel, blev han dödad<f>[215]</f> med svärd av sina söner Adrammelek och Sareser. De flydde sedan till Ararats land. Hans son Esarhaddon<f>[216]</f> blev kung efter honom.


text:
<pb/><f>ⓟ</f> Vid den tiden<f>[217]</f> blev Hiskia dödssjuk. Profeten Jesaja, Amos son, kom till honom och sade: "Så säger HERREN: Se om ditt hus, för du kommer att dö och ska inte tillfriskna."


text:
"O, HERRE, kom ihåg att jag har vandrat inför dig i trohet och med hängivet hjärta och gjort det som är gott i dina ögon." Och Hiskia grät mycket.


text:
"Gå och säg till Hiskia: Så säger HERREN, din fader Davids Gud: Jag har hört din bön. Jag har sett dina tårar. Se, jag ska lägga femton år till din livstid.


text:
Se, jag ska låta skuggan på trappstegen gå tillbaka de tio steg som den har flyttat sig på Ahas trappa<f>[218]</f> med solen." Solen gick då tillbaka de tio steg på trappan som den redan hade gått.


text:
<pb/>En sång skriven av Juda kung Hiskia, när han hade varit sjuk och blivit frisk från sin sjukdom igen:


text:
<pb/><t><f>ⓠ</f> Jag sade:</t> <t>I mina bästa dagar går jag in</t> <t>genom dödsrikets portar,</t> <t>jag blir fråntagen</t> <t>resten av mina år.</t>


text:
<t><f>ⓡ</f> Jag sade:</t> <t>Jag får aldrig mer se HERREN,</t> <t>HERREN i de levandes land.</t> <t>Jag får aldrig mer se människor</t> <t>hos dem som bor i världen<f>[219]</f>.</t>


text:
<t>Min boning rycks upp</t> <t>och flyttas ifrån mig</t> <t>som en herdes tält.</t> <t>Jag har vävt mitt liv till slut</t> <t>som vävaren sin väv,</t> <t>och han skär ner mig från bommen.</t> <t>Innan dagen blivit natt<f>[220]</f></t> <t>gör du slut på mig.</t>


text:
<t>Jag ropar<f>[221]</f> ända till morgonen.</t> <t>Som ett lejon</t> <t>krossar han alla mina ben.</t> <t>Innan dagen blivit natt</t> <t>gör du slut på mig.</t>


text:
<t><f>ⓢ</f> Jag låter som en svala,</t> <t>som en trana,</t> <t>jag kuttrar som en duva.</t> <t>Mina matta ögon</t> <t>ser längtansfullt mot höjden:</t> <t>"HERRE, jag är betryckt.</t> <t>Ta dig an min sak!" <pb/></t>


text:
<t>Vad ska jag säga?</t> <t>Han har både talat till mig</t> <t>och själv utfört sitt verk.</t> <t>Jag får vandra varsamt alla mina år</t> <t>efter det bittra</t> <t>min själ varit med om.</t>


text:
<t>Herre, trots sådant</t> <t>lever människor,</t> <t>och genom allt sådant</t> <t>hålls min ande vid liv.</t> <t>Du gör mig frisk</t> <t>och låter mig leva. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓣ</f> Se, den bittra plågan</t> <t>blev till nytta för mig.</t> <t>I din kärlek räddade du min själ</t> <t>från förintelsens grop,</t> <t>för du har kastat alla mina synder</t> <t>bakom din rygg.</t>


text:
<t><f>ⓤ</f> Dödsriket tackar dig inte,</t> <t>döden prisar dig inte.</t> <t>De som far ner i graven</t> <t>hoppas inte på din trofasthet.</t>


text:
<t><f>ⓥ</f> Den som lever,</t> <t>den som lever tackar dig,</t> <t>så som jag gör i dag.</t> <t>En far gör din trofasthet känd</t> <t>för barnen.</t>


text:
<t><f>ⓦ</f> HERREN ska frälsa mig,</t> <t>och vi ska spela mina sånger</t> <t>i alla våra livsdagar</t> <t>i HERRENS hus.</t>


text:
<pb/>Jesaja sade att man skulle ta en fikonkaka och lägga den som plåster på bölden så att han blev frisk.


text:
<pb/><f>ⓧ</f> Vid den tiden<f>[222]</f> sände Babels kung Merodak-Baladan,<f>[223]</f> Baladans son, brev och en gåva till Hiskia, för han hade fått höra att han hade varit sjuk och blivit frisk igen.


text:
Och Hiskia gladde sig över dem och visade sändebuden sin skattkammare, sitt silver och guld, sina kryddor, sin dyrbara olja och hela sitt vapenförråd och allt som fanns i hans förrådshus. Det fanns ingenting i Hiskias hus eller något annat i hans ägo som han inte visade dem.


text:
<pb/>Då kom profeten Jesaja till kung Hiskia och sade till honom: "Vad sade de där männen? Varifrån kom de till dig?" Hiskia svarade: "De kom till mig från ett avlägset land, från Babel."


text:
Jesaja frågade: "Vad har de sett i ditt hus?" Hiskia svarade: "De fick se allt som finns i mitt hus. Det finns ingenting i mina förrådshus som jag inte låtit dem se."


text:
<f>ⓨ</f> Se, dagar ska komma då allt som finns i ditt hus och som dina fäder har samlat ända till denna dag ska föras bort till Babel. Ingenting ska bli kvar, säger HERREN.


text:
<f>ⓩ</f> Och man ska ta några av de söner<f>[224]</f> som ska utgå från dig och som du kommer att föda, och de ska bli hovmän i den babyloniske kungens palats."


text:
Hiskia sade till Jesaja: "Det är ett gott HERRENS ord du har talat." Och han tänkte: "Det blir ju fred och trygghet under min livstid."


text:
<t>Tala till Jerusalems hjärta</t> <t>och förkunna för det</t> <t>att dess vedermöda är slut,</t> <t>att dess skuld är försonad,</t> <t>och att det fått dubbelt igen</t> <t>av HERRENS hand</t> <t>för alla sina synder. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓑ</f> En röst ropar i öknen:</t> <t>"Bana väg för HERREN,</t> <t>gör vägen rak i ödemarken</t> <t>för vår Gud.<f>[225]</f></t>


text:
<t>Varje dal ska höjas,</t> <t>alla berg och höjder sänkas.</t> <t>Ojämn mark ska jämnas,</t> <t>kuperat land bli slät mark.</t>


text:
<t>HERRENS härlighet ska uppenbaras,</t> <t>alla människor ska se det</t> <t>tillsammans,</t> <t>för HERRENS mun har talat." <pb/></t>


text:
<t><f>ⓒ</f> Hör, någon säger: "Predika!"</t> <t>Och en annan<f>[226]</f> svarar:</t> <t>"Vad ska jag predika?"</t> <t>"Allt kött är gräs,</t> <t>och all dess härlighet</t> <t>som blomman på marken.<f>[227]</f></t>


text:
<t>Gräset vissnar,</t> <t>blomman faller av</t> <t>när HERRENS Ande blåser på det.</t> <t>Ja, folket är gräs!</t>


text:
<t><f>ⓓ</f> Gräset vissnar,</t> <t>blomman faller av,</t> <t>men vår Guds ord består för evigt." <pb/></t>


text:
<t>Sion, du glädjens budbärarinna,</t> <t>stig upp på ett högt berg.</t> <t>Jerusalem,</t> <t>du glädjens budbärarinna,<f>[228]</f></t> <t>höj din röst med kraft!</t> <t>Höj den utan fruktan,</t> <t>säg till Juda städer:</t> <t>"Se er Gud!" <pb/></t>


text:
<t><f>ⓔ</f> Ja, Herren Gud kommer med kraft,</t> <t>hans arm visar sin makt.</t> <t>Se, han har med sig sin lön,</t> <t>hans segerbyte</t> <t>går framför honom.</t>


text:
<t><f>ⓕ</f> Han vallar sin hjord som en herde,</t> <t>han samlar lammen i sina armar</t> <t>och bär dem i sin famn.</t> <t>Sakta för han moderfåren fram.</t>


text:
<t><f>ⓖ</f> Vem har mätt vattnen</t> <t>i sin kupade hand</t> <t>och mätt upp himlens vidd</t> <t>med sina fingrar?</t> <t>Vem har samlat jordens stoft</t> <t>i ett mått,</t> <t>vägt bergen på en våg</t> <t>och höjderna i en vågskål?</t>


text:
<t><f>ⓗ</f> Vem har utforskat HERRENS Ande?</t> <t>Vem kan ge honom råd</t> <t>och undervisa honom?<f>[229]</f></t>


text:
<t>Vem rådfrågar han,</t> <t>vem ska ge honom förstånd</t> <t>och lära honom den rätta stigen,</t> <t>lära honom kunskap</t> <t>och visa honom förståndets väg? <pb/></t>


text:
<t><f>ⓘ</f> Se, folken är som en droppe</t> <t>i en spann,</t> <t>som ett dammkorn i en vågskål.</t> <t>Kustländerna lyfter han</t> <t>som ett stoftkorn.</t>


text:
<t>Alla folk är som ingenting</t> <t>inför honom,</t> <t>mindre än noll och tomhet</t> <t>anser han dem vara.</t>


text:
<t><f>ⓚ</f> Hantverkaren gjuter en gudabild,</t> <t>och guldsmeden belägger den</t> <t>med guld</t> <t>och smider silverkedjor.</t>


text:
<t>Den som inte har råd</t> <t>att offra så mycket</t> <t>väljer ett stycke trä</t> <t>som inte ruttnar.</t> <t>Sedan söker han</t> <t>en skicklig hantverkare</t> <t>som kan forma en gudabild</t> <t>som inte faller omkull. <pb/></t>


text:
<t>Vet ni inte det?</t> <t>Har ni inte hört?</t> <t>Har det inte förkunnats för er</t> <t>från begynnelsen?</t> <t>Har ni inte förstått det</t> <t>sedan jordens grund blev lagd?</t>


text:
<t><f>ⓛ</f> För honom som tronar</t> <t>över jordens rund</t> <t>är dess invånare som gräshoppor.</t> <t>Han breder ut himlen som ett flor,</t> <t>spänner ut den som ett tält</t> <t>att bo under.</t>


text:
<t>Knappt är de planterade,</t> <t>knappt är de sådda,</t> <t>knappt har deras stam</t> <t>slagit rot i jorden,</t> <t>så blåser han på dem</t> <t>och de förtorkar,</t> <t>och en stormvind</t> <t>för bort dem som strå.</t>


text:
<t><f>ⓝ</f> Lyft blicken mot höjden och se:</t> <t>Vem har skapat allt detta?</t> <t>Det är han som för fram härskaran</t> <t>däruppe i räknade skaror.</t> <t>Med sin stora makt</t> <t>och sin väldiga kraft</t> <t>nämner han dem alla vid namn —</t> <t>ingen enda uteblir. <pb/></t>


text:
<t>Hur kan du Jakob säga,</t> <t>du Israel påstå:</t> <t>"Min väg är dold för HERREN,</t> <t>Gud bryr sig inte om min rätt"?</t>


text:
<t>Vet du inte? Har du inte hört</t> <t>att HERREN är en evig Gud</t> <t>som har skapat jordens ändar?</t> <t>Han blir inte trött och mattas inte,</t> <t>hans förstånd kan inte utforskas.</t>


text:
<t><f>ⓞ</f> Men de som hoppas på HERREN</t> <t>får ny kraft,</t> <t>de lyfter med vingar som örnar.</t> <t>De springer utan att mattas,</t> <t>de vandrar utan att bli trötta.</t>


text:
<pb/><f>ⓟ</f> Var tysta inför mig, <pb/><t>ni kustländer.</t> <t>Låt folken hämta ny kraft,</t> <t>låt dem komma fram</t> <t>och sedan tala.</t> <t>Låt oss tillsammans</t> <t>träda inför rätta.</t>


text:
<t><f>ⓠ</f> Vem har i öster uppväckt honom</t> <t>som möts av rättfärdighet?</t> <t>Vem ger folk i hans våld</t> <t>och gör honom till härskare</t> <t>över kungar?</t> <t>Vem gör dem till stoft</t> <t>för hans svärd,</t> <t>till bortblåst halm för hans båge?</t>


text:
<t><f>ⓡ</f> Vem har planerat och utfört detta?</t> <t>Det är han som från begynnelsen</t> <t>kallade fram människors släkten.</t> <t>Jag, HERREN, är den förste</t> <t>och hos de sista. Jag Är.<f>[230]</f></t>


text:
<t>Havsländerna ser det och bävar,</t> <t>jordens ändar darrar.</t> <t>De närmar sig och kommer.</t>


text:
<t>Hantverkaren styrker guldsmeden,</t> <t>bleckslagaren</t> <t>den som hamrar på städet.</t> <t>Han säger om lödningen:</t> <t>"Den är bra!"</t> <t>och nitar fast avguden</t> <t>så att den inte faller omkull. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓢ</f> Men du Israel, min tjänare,</t> <t>du Jakob som jag utvalt,</t> <t>du ättling till Abraham, min vän!</t>


text:
<t><f>ⓣ</f> Jag har hämtat dig</t> <t>från jordens ändar,</t> <t>kallat dig från dess yttersta hörn</t> <t>och sagt till dig:</t> <t>"Du är min tjänare,</t> <t>dig har jag utvalt</t> <t>och inte förkastat."</t>


text:
<t><f>ⓤ</f> Var inte rädd, för jag är med dig,</t> <t>se dig inte ängsligt om,</t> <t>för jag är din Gud.</t> <t>Jag styrker dig, jag hjälper dig,</t> <t>jag stöder dig</t> <t>med min rättfärdighets högra hand. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓥ</f> Se, alla som hatar dig</t> <t>ska få skämmas och blygas.</t> <t>Dina motståndare ska bli till intet</t> <t>och förgås.</t>


text:
<t><f>ⓦ</f> Du ska söka efter dina motståndare</t> <t>men inte finna dem.</t> <t>De som strider mot dig</t> <t>ska gå under och bli till intet,</t>


text:
<t><f>ⓧ</f> för jag är HERREN din Gud</t> <t>som tar din högra hand</t> <t>och säger till dig:</t> <t>Var inte rädd, jag hjälper dig.</t>


text:
<t><f>ⓨ</f> Var inte rädd, du mask Jakob,</t> <t>ni Israels män.</t> <t>Jag hjälper dig, säger HERREN.</t> <t>Israels Helige är din återlösare<f>[231]</f>.</t>


text:
<t>Se, jag gör dig till en ny trösksläde</t> <t>med skarpa taggar.</t> <t>Du ska tröska sönder berg</t> <t>och krossa dem till stoft</t> <t>och göra höjder till agnar.</t>


text:
<t>Du ska kasta dem med kastskovel<f>[232]</f>,</t> <t>och vinden ska föra bort dem</t> <t>och stormen skingra dem.</t> <t>Och själv ska du jubla i HERREN,</t> <t>ha din ära i Israels Helige. <pb/></t>


text:
<t>De svaga och fattiga</t> <t>söker efter vatten,</t> <t>men det finns inget,</t> <t>deras tunga torkar av törst.</t> <t>Men jag, HERREN, ska bönhöra dem,</t> <t>Israels Gud ska inte överge dem.</t>


text:
<t><f>ⓩ</f> Jag ska låta strömmar</t> <t>rinna upp på höjderna</t> <t>och källor i dalarna.</t> <t>Jag ska göra öknen till sjö</t> <t>och torrt land till källsprång.</t>


text:
<t><f>ⓐ</f> Jag ska sätta cedrar och akacieträd</t> <t>i öknen, med myrten och olivträd.</t> <t>På hedmarken</t> <t>ska jag plantera cypress</t> <t>med alm<f>[233]</f> och buxbom,</t>


text:
<t>för att man tillsammans</t> <t>ska se och veta,</t> <t>betänka och förstå</t> <t>att HERRENS hand har gjort det,</t> <t>att Israels Helige har skapat det. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓑ</f> Låt dem komma och berätta för oss</t> <t>vad som ska ske.</t> <t>Var finns era tidigare utsagor?</t> <t>Lägg fram dem,</t> <t>så ska vi studera dem</t> <t>och se hur de har uppfyllts.</t> <t>Eller låt oss höra</t> <t>vad som ska komma,</t>


text:
<t>tala om vad som ska hända</t> <t>i framtiden så att vi ser</t> <t>att ni är gudar.</t> <t>Gör något, vad som helst,</t> <t>så att vi alla häpnar när vi ser det!</t>


text:
<t>Men se, ni är mindre än noll,</t> <t>ert verk är ingenting alls.</t> <t>Den som väljer er är avskyvärd. <pb/></t>


text:
<t>Jag har låtit en man uppstå i norr,</t> <t>och han kommer från öster.</t> <t>Han ska åkalla mitt namn.</t> <t>Han ska gå fram över de styrande</t> <t>som över lerjord,</t> <t>lik en krukmakare</t> <t>som trampar lera.</t>


text:
<t>Vem talade om det från begynnelsen</t> <t>så att vi fick veta det,</t> <t>eller i förväg så att vi kunde säga:</t> <t>"Han har rätt"?</t> <t>Det fanns ingen som talade om det,</t> <t>ingen som lät oss höra det,</t> <t>ingen som hörde er tala om det.</t>


text:
<t>Jag är den förste som säger till Sion:</t> <t>"Se, där är de!",</t> <t>jag ger Jerusalem</t> <t>en glädjebudbärare.</t>


text:
<t>Jag ser mig om,</t> <t>men här finns ingen.</t> <t>Av dessa kan ingen ge besked,</t> <t>ingen ge ett svar på min fråga.</t>


text:
<t><f>ⓒ</f> Se, de är alla förgängliga,</t> <t>deras verk är ingenting,</t> <t>deras avgudabilder</t> <t>är vind och tomhet.</t>


text:
<pb/><f>ⓓ</f> Se, min tjänare som jag stöder, <pb/><t>min utvalde som min själ</t> <t>glädjer sig över.</t> <t>Jag har sänt min Ande</t> <t>över honom.</t> <t>Han ska utbreda rätten</t> <t>bland hednafolken.<f>[234]</f></t>


text:
<t>Ett brutet strå</t> <t>ska han inte krossa,</t> <t>en tynande veke</t> <t>ska han inte släcka.</t> <t>Han ska i trofasthet utbreda rätten.</t>


text:
<t>Han ska inte försvagas</t> <t>eller brytas ner</t> <t>förrän han har grundat rätten</t> <t>på jorden.</t> <t>Havsländerna väntar</t> <t>på hans undervisning. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓔ</f> Så säger Gud,</t> <t>HERREN som har skapat himlen</t> <t>och spänt ut den,</t> <t>han som har brett ut jorden</t> <t>med allt som växer där,</t> <t>han som har gett liv åt folket</t> <t>som bor där</t> <t>och ande åt dem som vandrar</t> <t>på den.</t>


text:
<t><f>ⓕ</f> Jag, HERREN,</t> <t>har kallat dig i rättfärdighet.</t> <t>Jag ska hålla dig i handen,</t> <t>jag ska bevara dig</t> <t>och göra dig till ett förbund</t> <t>för folket,</t> <t>till ett ljus för hednafolken,<f>[235]</f></t>


text:
<t><f>ⓖ</f> för att du ska öppna blinda ögon</t> <t>och föra fångar ut ur fängelset,</t> <t>ur fångenskapen</t> <t>dem som sitter i mörker.</t>


text:
<t><f>ⓗ</f> Jag är HERREN,</t> <t>det är mitt namn.</t> <t>Jag ger inte min ära åt någon annan</t> <t>eller mitt lov åt avgudabilder.</t>


text:
<t>Se, det jag förkunnade förut</t> <t>har kommit.</t> <t>Nu förkunnar jag nya ting,</t> <t>jag låter er höra om dem</t> <t>innan de visar sig.</t>


text:
<t><f>ⓘ</f> Sjung en ny sång till HERREN,</t> <t>sjung hans lov från jordens ände,</t> <t>ni som reser på havet</t> <t>och allt som finns i det,</t> <t>ni havsländer med era invånare.</t>


text:
<t>Höj din röst,</t> <t>du öken med dina städer,</t> <t>ni byar där Kedar bor.</t> <t>Jubla, ni Selas<f>[236]</f> invånare,</t> <t>ropa från bergens toppar.</t>


text:
<t>HERREN drar ut som en hjälte,</t> <t>han eggar upp sig</t> <t>med en krigares iver.</t> <t>Han ropar högt, han höjer härskri</t> <t>och visar sin makt</t> <t>mot sina fiender.</t>


text:
<t><f>ⓙ</f> Länge har jag tigit,</t> <t>jag höll mig stilla,</t> <t>jag lade band på mig.</t> <t>Men nu ska jag skrika</t> <t>som en barnaföderska,</t> <t>jag ska flämta och flåsa</t> <t>på samma gång.</t>


text:
<t>Jag ska ödelägga berg och höjder</t> <t>och låta allt deras gräs torka bort.</t> <t>Jag ska göra strömmar till land</t> <t>och låta sjöar torka ut.</t>


text:
<t><f>ⓚ</f> De blinda ska jag leda</t> <t>på en väg som de inte känner,</t> <t>på okända stigar</t> <t>ska jag föra dem fram.</t> <t>Jag ska göra mörkret framför dem</t> <t>till ljus</t> <t>och det ojämna till jämn mark.</t> <t>Detta är vad jag ska göra,</t> <t>och jag ska inte överge dem.</t>


text:
<t><f>ⓛ</f> Men de som litar till avgudabilder</t> <t>och säger till gjutna bilder:</t> <t>"Ni är våra gudar",</t> <t>de ska vika tillbaka</t> <t>och stå där med skam.</t>


text:
<t>Vem är så blind som min tjänare</t> <t>och så döv som min</t> <t>budbärare som jag sänder?</t> <t>Vem är så blind som min förtrogne,</t> <t>så blind som HERRENS tjänare?</t>


text:
<t><f>ⓝ</f> Du har sett mycket</t> <t>men inte tagit vara på det.</t> <t>Öronen är öppna,</t> <t>men ingen lyssnar.</t>


text:
<t>HERREN ville</t> <t>för sin rättfärdighets skull</t> <t>låta sin undervisning</t> <t>komma till makt och ära. <pb/></t>


text:
<t>Men detta är ett plundrat</t> <t>och skövlat folk.</t> <t>De ligger alla bundna i hålor,</t> <t>gömda i fängelser.</t> <t>De har utlämnats till plundring</t> <t>utan att någon räddar,</t> <t>till skövling utan att någon säger:</t> <t>"Ge tillbaka." <pb/></t>


text:
<t>Vem har lämnat Jakob till skövling</t> <t>och Israel åt plundrare?</t> <t>Är det inte HERREN,</t> <t>som vi syndat mot?</t> <t>De ville inte vandra på hans vägar</t> <t>eller höra hans undervisning.</t>


text:
<t><f>ⓞ</f> Därför öste han sin brinnande vrede</t> <t>över dem — krigets raseri.</t> <t>De förbrändes av det runt omkring,</t> <t>men de besinnade det inte.</t> <t>De förtärdes av det</t> <t>men tog det inte till sitt hjärta.</t>


text:
<pb/><f>ⓟ</f> Men så säger nu HERREN, <pb/><t>han som har</t> <t>skapat dig, Jakob,</t> <t>han som har format dig, Israel:</t> <t>Var inte rädd,</t> <t>för jag har återlöst dig,</t> <t>jag har kallat dig vid namn,</t> <t>du är min.</t>


text:
<t><f>ⓠ</f> Om du går genom vatten</t> <t>är jag med dig,</t> <t>eller genom strömmar</t> <t>så ska de inte dränka dig.</t> <t>Om du går genom eld</t> <t>ska du inte bli svedd,</t> <t>lågan ska inte bränna dig.</t>


text:
<t><f>ⓡ</f> För jag är HERREN din Gud,</t> <t>Israels Helige, din Frälsare.</t> <t>Jag ger Egypten till lösen för dig,</t> <t>Nubien och Seba<f>[237]</f> i ditt ställe.</t>


text:
<t>Eftersom du är dyrbar i mina ögon,</t> <t>högt aktad och älskad av mig,</t> <t>ger jag människor i ditt ställe,</t> <t>folk i stället för ditt liv.</t>


text:
<t><f>ⓢ</f> Var inte rädd, för jag är med dig.</t> <t>Jag ska hämta dina barn från öster</t> <t>och samla dig från väster.</t>


text:
<t><f>ⓣ</f> Jag ska säga till länderna i norr:</t> <t>"Ge hit!"</t> <t>och till södern:</t> <t>"Håll dem inte tillbaka!</t> <t>För hit mina söner fjärran ifrån</t> <t>och mina döttrar</t> <t>från jordens ände,</t>


text:
<t><f>ⓤ</f> var och en som är uppkallad</t> <t>efter mitt namn</t> <t>och som jag skapat till min ära,</t> <t>som jag format och gjort." <pb/></t>


text:
<t><f>ⓥ</f> För ut det blinda folket</t> <t>som ändå har ögon,</t> <t>och de döva som ändå har öron.</t>


text:
<t><f>ⓦ</f> Alla hedningar kommer tillsammans</t> <t>och folken samlas.</t> <t>Vem bland dem förkunnade detta</t> <t>och lät oss höra om det</t> <t>som har skett?</t> <t>Låt dem föra fram sina vittnen</t> <t>så att de kan få rätt.</t> <t>Låt dem höra, så att de kan säga:</t> <t>"Det är sant."</t>


text:
<t><f>ⓧ</f> Ni är mina vittnen, säger HERREN,</t> <t>och min tjänare som jag utvalt,</t> <t>för att ni ska känna mig och tro mig</t> <t>och förstå att Jag Är.</t> <t>Före mig blev ingen Gud formad,</t> <t>efter mig ska ingen komma.</t>


text:
<t>Det är jag som har förutsagt</t> <t>och frälst och förkunnat,</t> <t>ingen främmande gud ibland er.</t> <t>Ni är mina vittnen, säger HERREN,</t> <t>och jag är Gud.</t>


text:
<t><f>ⓩ</f> Jag Är, redan från första dagen.<f>[238]</f></t> <t>Ingen kan rädda ur min hand.</t> <t>När jag vill göra något,</t> <t>vem kan då hindra det? <pb/></t>


text:
<t><f>ⓐ</f> Så säger HERREN,</t> <t>er återlösare, Israels Helige:</t> <t>För er skull sänder jag bud till Babel</t> <t>och bryter ner alla bommarna,</t> <t>och kaldeernas jubel</t> <t>förvandlas till jämmer.<f>[239]</f></t>


text:
<t><f>ⓑ</f> Så säger HERREN,</t> <t>han som gjorde en väg i havet,</t> <t>en stig i väldiga vatten,</t>


text:
<t>han som förde ut vagnar</t> <t>och hästar dit,</t> <t>en mäktig krigshär.</t> <t>Där blev de liggande,</t> <t>de reser sig aldrig mer.</t> <t>De utplånades,</t> <t>de släcktes som en veke. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓒ</f> Se, jag gör något nytt.</t> <t>Redan nu visar det sig.</t> <t>Märker ni det inte?</t> <t>Jag ska göra en väg i vildmarken</t> <t>och strömmar i öknen.</t>


text:
<t>Markens djur ska ära mig,</t> <t>schakaler och strutsar,</t> <t>för jag förser vildmarken med vatten</t> <t>och öknen med strömmar,</t> <t>så att mitt folk, mina utvalda,</t> <t>kan dricka.</t>


text:
<t>Du har inte kommit till mig</t> <t>med dina brännofferfår</t> <t>eller ärat mig med dina slaktoffer.</t> <t>Jag har inte gett dig arbete</t> <t>med matoffer</t> <t>eller möda med rökelse.</t>


text:
<t><f>ⓓ</f> Du har inte köpt kalmus<f>[240]</f> åt mig</t> <t>för pengar</t> <t>eller mättat mig</t> <t>med dina slaktoffers fett.</t> <t>I stället har du gett mig arbete</t> <t>med dina synder</t> <t>och möda med dina missgärningar. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓔ</f> Jag, jag är den som utplånar</t> <t>dina brott för min egen skull,</t> <t>dina synder minns jag inte mer.</t>


text:
<t><f>ⓕ</f> Påminn mig,</t> <t>låt oss gå till rätta med varandra,</t> <t>tala så att du kan få rätt.</t>


text:
<t>Därför har jag vanhelgat</t> <t>helgedomens ledare,</t> <t>överlämnat Jakob till förintelse</t> <t>och Israel till hån.</t>


text:
<t><f>ⓖ</f> Så säger HERREN som skapade dig,</t> <t>han som formade dig i moderlivet</t> <t>och som hjälper dig:</t> <t>Var inte rädd, du min tjänare Jakob,</t> <t>du Jeshurun<f>[241]</f> som jag har utvalt. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓗ</f> För jag ska utgjuta</t> <t>vatten över det som törstar</t> <t>och strömmar över det torra.</t> <t>Jag ska utgjuta</t> <t>min Ande över dina barn,</t> <t>min välsignelse</t> <t>över dina avkomlingar,</t>


text:
<t><f>ⓘ</f> så att de växer upp</t> <t>bland det gröna gräset,</t> <t>som pilträd vid vattenbäckar.</t>


text:
<t>Då ska en säga: "Jag tillhör HERREN",</t> <t>en annan åberopa Jakobs namn,</t> <t>en tredje skriva: "HERRENS egen"</t> <t>på sin hand</t> <t>och använda Israel som ärenamn. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓙ</f> Så säger HERREN, Israels Kung,</t> <t>och hans Återlösare,</t> <t>HERREN Sebaot:</t> <t>Jag är den förste, och jag är den siste.</t> <t>Utom mig finns ingen Gud.</t>


text:
<t><f>ⓚ</f> Vem är som jag?</t> <t>Låt honom berätta och lägga fram</t> <t>för mig vad som har hänt</t> <t>sedan jag insatte folket för evigt,</t> <t>och berätta vad som ska komma</t> <t>i framtiden.</t>


text:
<t><f>ⓛ</f> Var inte rädda eller förskräckta.</t> <t>Har jag inte låtit er höra om det</t> <t>och förkunnat det</t> <t>för länge sedan?</t> <t>Ni är mina vittnen.</t> <t>Finns det någon annan Gud än jag?</t> <t>Nej, det finns ingen annan klippa,</t> <t>jag vet ingen.</t>


text:
<t><f>ⓜ</f> Alla som tillverkar avgudar är tomhet,</t> <t>deras kära gudar kan inte hjälpa.</t> <t>Deras vittnen ser inget</t> <t>och förstår inget,</t> <t>därför kommer de på skam.</t>


text:
<t><f>ⓞ</f> Se, hela deras sällskap</t> <t>ska komma på skam.</t> <t>Konsthantverkarna är ju själva</t> <t>bara människor.</t> <t>Låt dem alla samlas och träda fram.</t> <t>Då ska de alla komma på skam</t> <t>i skräck. <pb/></t>


text:
<t>Smeden tar sitt verktyg</t> <t>och bearbetar smidet i glöden,</t> <t>han formar det med hammare</t> <t>och bearbetar det</t> <t>med kraftig arm.</t> <t>Blir han hungrig</t> <t>förlorar han sin kraft,</t> <t>dricker han inte vatten</t> <t>blir han matt.</t>


text:
<t><f>ⓟ</f> Träsnidaren spänner ut</t> <t>sitt måttband</t> <t>och gör märken på trästycket</t> <t>med sitt ritstift.</t> <t>Han formar det med stämjärn</t> <t>och märker ut det med passaren.</t> <t>Han gör det till en mansbild,</t> <t>en vacker människogestalt</t> <t>att sättas i ett hus. <pb/></t>


text:
<t>Man fäller cedrar åt sig</t> <t>och tar stenek och vanlig ek</t> <t>och väljer<f>[242]</f> åt sig</t> <t>bland skogens träd.</t> <t>Man planterar lärkträd,</t> <t>och regnet får dem att växa.</t>


text:
<t>Detta har människorna till bränsle.</t> <t>Man tar av veden</t> <t>och värmer sig med den,</t> <t>man tänder på den</t> <t>och bakar bröd.</t> <t>Men man tillverkar också</t> <t>en gud och tillber den,</t> <t>man gör träet till en gudabild</t> <t>och faller ner för den.</t>


text:
<t>Hälften av träet</t> <t>bränner man upp i eld,</t> <t>över hälften lagar man kött att äta,</t> <t>steker sin stek och äter sig mätt.</t> <t>Sedan värmer man sig och säger:</t> <t>"Gott, jag är varm!</t> <t>Jag njuter av brasan."</t>


text:
<t>Men av det som är kvar</t> <t>gör man en gud, en gudabild.</t> <t>Man faller ner för den och tillber,</t> <t>Man ber till den och säger:</t> <t>"Rädda mig, för du är min gud!"</t>


text:
<t><f>ⓠ</f> Dessa människor vet ingenting</t> <t>och förstår ingenting,</t> <t>för deras ögon är stängda</t> <t>så att de inte ser,</t> <t>och deras hjärtan</t> <t>så att de inte fattar.</t>


text:
<t>Ingen tänker efter i hjärtat,</t> <t>har vett eller förstånd att säga:</t> <t>"Hälften brände jag upp i eld,</t> <t>på kolen bakade jag bröd</t> <t>och stekte kött och åt.</t> <t>Skulle jag nu göra resten</t> <t>till en avskyvärd avgud?</t> <t>Skulle jag falla ner</t> <t>för en träbit?"</t>


text:
<t>Den som lever av aska</t> <t>är förledd av ett vilselett hjärta,</t> <t>så att han inte kan rädda sin själ</t> <t>eller tänka:</t> <t>"Är det inte lögn,</t> <t>detta i min högra hand?" <pb/></t>


text:
<t><f>ⓡ</f> Tänk på detta, Jakob,</t> <t>du Israel, för du är min tjänare.</t> <t>Jag har format dig,</t> <t>du är min tjänare.</t> <t>Israel, du blir inte bortglömd av mig.</t>


text:
<t><f>ⓢ</f> Jag har utplånat dina brott</t> <t>som ett moln,</t> <t>dina synder som en sky.</t> <t>Vänd om till mig,</t> <t>för jag har återlöst dig.</t>


text:
<t><f>ⓣ</f> Jubla, ni himlar,</t> <t>för HERREN har gjort det!</t> <t>Höj glädjerop, ni jordens djup,</t> <t>brist ut i jubel, ni berg,</t> <t>du skog med alla dina träd,</t> <t>för HERREN har återlöst Jakob,</t> <t>han visar sin härlighet i Israel.</t>


text:
<t><f>ⓤ</f> Så säger HERREN din återlösare,</t> <t>han som format dig</t> <t>sedan moderlivet:</t> <t>Jag, HERREN,</t> <t>är den som har gjort allt,</t> <t>den som ensam har spänt ut himlen</t> <t>och brett ut jorden.</t> <t>Vem var med mig?</t>


text:
<t><f>ⓥ</f> Jag är den som tillintetgör</t> <t>lögnprofeternas tecken</t> <t>och gör spåmännen till dårar,</t> <t>som låter de visa komma till korta</t> <t>och gör deras kunskap</t> <t>till dårskap,</t>


text:
<t>men bekräftar sin tjänares ord</t> <t>och fullbordar sina</t> <t>sändebuds råd.</t> <t>Jag är den som säger om Jerusalem:</t> <t>"Det ska bli bebott"</t> <t>och om Juda städer:</t> <t>"De ska byggas upp,</t> <t>jag ska resa upp deras ruiner."</t>


text:
<t><f>ⓦ</f> Jag är den som säger till havsdjupet:</t> <t>"Bli torrt!</t> <t>Jag ska torka ut dina strömmar."</t>


text:
<t><f>ⓧ</f> Jag är den som säger om Koresh<f>[243]</f>:</t> <t>"Han är min herde,</t> <t>han ska fullborda allt jag vill.</t> <t>Han ska säga om Jerusalem:</t> <t>Det ska byggas upp,</t> <t>och till templet:</t> <t>Din grund ska bli lagd på nytt."</t>


text:
<pb/><f>ⓨ</f> Så säger HERREN <pb/><t>till sin smorde<f>[244]</f>,</t> <t>till Koresh vars högra hand</t> <t>jag har fattat</t> <t>för att slå ner folken framför honom,</t> <t>lossa bältet från kungars höfter</t> <t>och öppna dörrar för honom</t> <t>så att inga portar mer är stängda:</t>


text:
<t>Jag ska gå framför dig</t> <t>och jämna ut höjderna<f>[245]</f>.</t> <t>Jag ska krossa kopparportarna</t> <t>och knäcka järnbommarna.</t>


text:
<t>Jag ska ge dig skatter</t> <t>som är dolda i mörkret</t> <t>och hemliga rikedomar,</t> <t>för att du ska inse att jag är HERREN</t> <t>som kallar dig vid ditt namn,</t> <t>jag är Israels Gud.</t>


text:
<t>För min tjänare Jakobs skull,</t> <t>för Israels skull, min utvalde,</t> <t>kallade jag dig vid namn.</t> <t>Jag gav dig ett ärenamn,</t> <t>fastän du inte kände mig.</t>


text:
<t><f>ⓩ</f> Jag är HERREN,</t> <t>och det finns ingen annan.</t> <t>Utom mig finns ingen Gud.</t> <t>Jag spänner bältet om ditt liv,</t> <t>fastän du inte känner mig,</t>


text:
<t><f>ⓐ</f> för att man ska förstå</t> <t>både i öster och väster</t> <t>att det inte finns någon utom mig.</t> <t>Jag är HERREN,</t> <t>och det finns ingen annan.</t>


text:
<t><f>ⓑ</f> Jag formar ljuset och skapar mörkret,</t> <t>jag ger lycka och skapar olycka.</t> <t>Jag, HERREN, gör allt detta. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓒ</f> Låt det regna från ovan, ni himlar,</t> <t>låt rättfärdighet strömma ner</t> <t>från skyarna.</t> <t>Jorden ska öppna sig</t> <t>och ge frälsning som frukt,</t> <t>den ska låta rättfärdighet växa upp.</t> <t>Jag, HERREN, skapar detta.</t>


text:
<t><f>ⓓ</f> Ve den som tvistar med sin Skapare,</t> <t>en lerskärva</t> <t>bland jordens skärvor!</t> <t>Säger leran till den som formar den:</t> <t>"Vad gör du?"</t> <t>Säger ditt verk:</t> <t>"Han har inga händer?"</t>


text:
<t>Ve den som säger till en far:</t> <t>"Vad är det du avlar?"</t> <t>och till en kvinna:</t> <t>"Vad är det du föder fram?"</t>


text:
<t><f>ⓔ</f> Så säger HERREN,</t> <t>Israels Helige och Skapare:</t> <t>Fråga mig om det som ska komma.</t> <t>Låt mig ha omsorg</t> <t>om mina söner</t> <t>och mina händers verk.</t>


text:
<t><f>ⓕ</f> Det är jag som har gjort jorden</t> <t>och skapat människorna på den.</t> <t>Det är jag som har spänt ut himlen</t> <t>med mina händer</t> <t>och gett befallning till hela dess här.</t>


text:
<t><f>ⓖ</f> Det är jag som har</t> <t>väckt upp honom i rättfärdighet</t> <t>och gör alla hans vägar jämna.</t> <t>Han ska bygga upp min stad</t> <t>och släppa mina fångar fria,</t> <t>men inte för betalning eller mutor,</t> <t>säger HERREN Sebaot. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓗ</f> Så säger HERREN:</t> <t>Vad egyptierna har vunnit</t> <t>med arbete</t> <t>och nubiernas och Sebas resliga folk</t> <t>med handel,</t> <t>allt ska gå över till dig</t> <t>och tillhöra dig.</t> <t>De ska följa efter dig,</t> <t>i kedjor ska de gå.</t> <t>Och de ska falla ner inför dig</t> <t>och rikta sin bön till dig:</t> <t>"Endast hos dig är Gud,</t> <t>och det finns ingen mer,</t> <t>ingen annan Gud." <pb/></t>


text:
<t><f>ⓙ</f> Alla måste de skämmas och blygas,</t> <t>avgudamakarna går bort</t> <t>tillsammans i skam.</t>


text:
<t><f>ⓚ</f> Men Israel blir frälst genom HERREN</t> <t>med en evig frälsning.</t> <t>Ni ska aldrig i evighet</t> <t>behöva skämmas eller blygas. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓛ</f> För så säger HERREN,</t> <t>han som har skapat himlen,</t> <t>han som är Gud,</t> <t>som har format jorden</t> <t>och gjort den och berett den,</t> <t>som inte har skapat den</t> <t>till att vara öde</t> <t>utan format den till att vara bebodd:</t> <t>Jag är HERREN,</t> <t>och det finns ingen annan.</t>


text:
<t><f>ⓜ</f> Jag har inte talat i hemlighet,</t> <t>någonstans i ett mörkt land.</t> <t>Jag har inte sagt</t> <t>till Jakobs avkomlingar:</t> <t>"Ni ska söka mig förgäves."</t> <t>Jag är HERREN,</t> <t>som talar sanning</t> <t>och förkunnar vad som är rätt. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓝ</f> Samla er och kom, träd fram,</t> <t>ni som räddats från folken.</t> <t>De förstår inte,</t> <t>de som bär på sina träbilder</t> <t>och ber till en gud</t> <t>som inte kan frälsa.</t>


text:
<t><f>ⓞ</f> Berätta, lägg fram er sak!</t> <t>Ja, låt dem rådslå tillsammans.</t> <t>Vem har låtit er höra detta</t> <t>sedan länge</t> <t>och förkunnat det för längesedan?</t> <t>Är det inte jag, HERREN?</t> <t>Och det finns ingen Gud utom mig,</t> <t>en rättfärdig Gud som frälser,</t> <t>ingen utom mig.</t>


text:
<t><f>ⓟ</f> Vänd er till mig och bli frälsta,</t> <t>ni jordens alla ändar,</t> <t>för jag är Gud</t> <t>och det finns ingen annan.</t>


text:
<t><f>ⓠ</f> Jag har svurit vid mig själv,</t> <t>ett sanningsord har gått ut</t> <t>från min mun,</t> <t>ett ord som inte ska tas tillbaka:</t> <t>För mig ska alla knän böjas,</t> <t>alla tungor ska ge mig sin ed<f>[246]</f></t>


text:
<t><f>ⓡ</f> och säga om mig:</t> <t>Endast i HERREN</t> <t>finns rättfärdighet och styrka.</t> <t>Till honom ska man komma,</t> <t>och alla som varit arga på honom</t> <t>ska skämmas.</t>


text:
<t><f>ⓢ</f> I HERREN ska hela Israels släkt</t> <t>ha sin rättfärdighet,</t> <t>de ska ha sin ära i honom.</t>


text:
<pb/><f>ⓣ</f> Bel sjunker ner, <pb/><t>Nebo<f>[247]</f> måste böja sig,</t> <t>deras bilder läggs på djur</t> <t>och boskap.</t> <t>De som ni bar på är en belastning,</t> <t>en börda för den trötte.</t>


text:
<t><f>ⓤ</f> Tillsammans sjunker de ihop</t> <t>och böjer sig.</t> <t>De kan inte rädda bördan,</t> <t>de måste själva gå i fångenskap. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓥ</f> Så hör på mig, ni av Jakobs hus,</t> <t>alla ni som är kvar av Israels folk,</t> <t>ni som har varit lagda på mig</t> <t>från moderlivet,</t> <t>burna av mig ända från</t> <t>modersskötet.</t>


text:
<t><f>ⓦ</f> Jag Är densamme tills ni blir gamla,</t> <t>och jag ska bära er</t> <t>ända tills ni blir grå.</t> <t>Jag har gjort det förut<f>[248]</f>,</t> <t>och jag kommer att lyfta,</t> <t>bära och rädda er.</t>


text:
<t><f>ⓧ</f> Med vem vill ni likna</t> <t>och jämföra mig?</t> <t>Med vem vill ni jämställa mig,</t> <t>så att vi skulle vara lika? <pb/></t>


text:
<t><f>ⓨ</f> Man skakar ut guld ur börsen</t> <t>och väger upp silver på vågen.</t> <t>Man lejer en guldsmed</t> <t>för att göra det till en gud,</t> <t>som man faller ner för och tillber.</t>


text:
<t><f>ⓩ</f> Man lyfter upp den på axeln,</t> <t>bär bort den och sätter ner den</t> <t>på dess plats.</t> <t>Där står den</t> <t>och kan inte gå därifrån.</t> <t>Ropar någon till den,</t> <t>kan den inte svara</t> <t>och rädda honom ur hans nöd.</t>


text:
<t><f>ⓐ</f> Kom ihåg det som hänt</t> <t>för länge sedan,</t> <t>för jag är Gud,</t> <t>och det finns ingen annan Gud,</t> <t>ingen som jag.</t>


text:
<t><f>ⓑ</f> Jag förkunnar från början</t> <t>vad som ska komma</t> <t>och långt i förväg</t> <t>det som inte har skett.</t> <t>Jag säger:</t> <t>Mitt beslut ska förverkligas,</t> <t>allt jag vill kommer jag att göra.</t>


text:
<t><f>ⓒ</f> Jag kallar på örnen från öster,</t> <t>från fjärran land en man</t> <t>som verkställer mitt beslut.</t> <t>Vad jag talat låter jag ske,</t> <t>vad jag beslutat utför jag.</t>


text:
<t><f>ⓓ</f> Jag låter min rättfärdighet</t> <t>komma nära,</t> <t>den är inte långt borta,</t> <t>min frälsning dröjer inte.</t> <t>Jag ger frälsning i Sion,</t> <t>min härlighet åt Israel.</t>


text:
<pb/><f>ⓔ</f> Kom ner och sätt dig i stoftet, <pb/><t>du jungfru dotter Babel.</t> <t>Sätt dig på jorden utan tron,</t> <t>du kaldeernas dotter,</t> <t>för man ska inte mer kalla dig</t> <t>den fina och förnäma. <pb/></t>


text:
<t>Ta en kvarn<f>[249]</f> och mal mjöl,</t> <t>lägg av din slöja<f>[250]</f>,</t> <t>lyft upp släpet, blotta benen,</t> <t>vada genom strömmarna.</t>


text:
<t><f>ⓕ</f> Din nakenhet ska blottas,</t> <t>din skam ska synas.</t> <t>Jag ska utkräva hämnd</t> <t>och inte skona någon.</t>


text:
<t>Sitt tyst och dra dig undan i mörkret,</t> <t>du kaldeernas dotter,</t> <t>för du ska inte mer kallas</t> <t>kungarikenas drottning.</t>


text:
<t><f>ⓗ</f> Jag blev vred på mitt folk,</t> <t>jag vanhelgade min arvedel</t> <t>och gav dem i din hand.</t> <t>Och du visade dem</t> <t>ingen barmhärtighet,</t> <t>du lät ditt ok tynga de gamla.</t>


text:
<t><f>ⓘ</f> Du tänkte:</t> <t>"Jag ska vara drottning</t> <t>för alltid!"</t> <t>Så du tog dig inte i akt</t> <t>och tänkte inte på slutet. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓙ</f> Hör nu detta,</t> <t>du som lever i lyx,</t> <t>du som tronar så trygg,</t> <t>du som säger i ditt hjärta:</t> <t>"Jag och ingen annan!</t> <t>Aldrig ska jag sitta som änka,</t> <t>aldrig veta av barnlöshet."</t>


text:
<t><f>ⓚ</f> Plötsligt ska båda dessa olyckor</t> <t>drabba dig, på en och samma dag:</t> <t>barnlöshet och änkestånd.</t> <t>I fullt mått ska de drabba dig,</t> <t>trots dina många trollkonster<f>[251]</f>,</t> <t>trots dina besvärjelsers stora kraft.</t>


text:
<t>Du litade till din ondska och tänkte:</t> <t>"Ingen ser mig."</t> <t>Din vishet och kunskap</t> <t>förledde dig,</t> <t>och du sade i ditt hjärta:</t> <t>"Jag och ingen annan."</t>


text:
<t>Därför ska en olycka drabba dig</t> <t>som du inte kan besvärja,</t> <t>ett fördärv ska falla över dig</t> <t>som du inte kan avvärja.</t> <t>Plötsligt ska förödelsen drabba dig,</t> <t>när du minst anar det. <pb/></t>


text:
<t>Träd fram med dina besvärjelser</t> <t>och dina många trollkonster,</t> <t>som du har tröttat ut dig med</t> <t>sedan din ungdom.</t> <t>Kanske kan du få hjälp,</t> <t>kanske kan du skrämma bort</t> <t>faran?</t>


text:
<t>Du har tröttat ut dig</t> <t>med dina många rådslag.</t> <t>Nu får de träda fram</t> <t>och rädda dig,</t> <t>de som mäter upp himlen</t> <t>och spanar i stjärnorna<f>[252]</f></t> <t>och kungör månad för månad</t> <t>vad som ska komma över dig.</t>


text:
<t><f>ⓛ</f> Se, de är som strå</t> <t>som bränns upp i eld,</t> <t>de kan inte rädda sitt liv</t> <t>ur lågornas våld.</t> <t>Det är ingen koleld</t> <t>att värma sig vid,</t> <t>ingen brasa att sitta vid.</t>


text:
<t>Så går det med</t> <t>dem som du tröttade ut dig med,</t> <t>dem du har handlat med</t> <t>sedan din ungdom.</t> <t>De irrar bort var och en åt sitt håll,</t> <t>det finns ingen som räddar dig.</t>


text:
<pb/><f>ⓜ</f> Hör detta, ni av Jakobs hus, <pb/><t>ni som är uppkallade</t> <t>efter Israels namn</t> <t>och flöt fram ur Juda källa,</t> <t>ni som svär vid HERRENS namn</t> <t>och bekänner er till Israels Gud,</t> <t>men inte i sanning och rättfärdighet.</t>


text:
<t><f>ⓝ</f> För de kallar sig</t> <t>efter den heliga staden</t> <t>och stöder sig på Israels Gud,</t> <t>vars namn är HERREN Sebaot. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓞ</f> Det som har hänt förut,</t> <t>det har jag förkunnat</t> <t>för längesedan.</t> <t>Det var förutsagt av min mun,</t> <t>jag lät er höra om det.</t> <t>Plötsligt satte jag det i verket,</t> <t>och det inträffade.</t>


text:
<t><f>ⓟ</f> Eftersom jag visste att du är hård,</t> <t>med en nacke av järn</t> <t>och en panna av koppar,</t>


text:
<t>förkunnade jag det för längesedan.</t> <t>Innan det hände</t> <t>lät jag dig höra om det,</t> <t>för att du inte skulle kunna säga:</t> <t>"Min avgud har gjort det,</t> <t>min skurna och gjutna gudabild</t> <t>har befallt det."</t>


text:
<t>Du har hört det,</t> <t>och nu ser du alltsammans.</t> <t>Vill ni inte erkänna det?</t> <t>Nu låter jag dig höra om nya ting,</t> <t>fördolda ting</t> <t>som du inte visste om.</t>


text:
<t>Först nu har de skapats, inte förr.</t> <t>Du har inte hört om dem</t> <t>förrän i dag,</t> <t>för att du inte skulle kunna säga:</t> <t>"Det visste jag redan."</t>


text:
<t>Du fick varken höra eller veta det,</t> <t>på den tiden var dina öron</t> <t>inte öppnade.</t> <t>Jag visste ju hur trolös du var,</t> <t>att du kallades syndare</t> <t>från moderlivet. <pb/></t>


text:
<t>Men för mitt namns skull</t> <t>håller jag tillbaka min vrede,</t> <t>för min äras skull är jag tålmodig</t> <t>så att du inte blir utrotad.</t>


text:
<t><f>ⓠ</f> Se, jag har luttrat dig,</t> <t>men inte fått något silver<f>[253]</f>.</t> <t>Jag har prövat dig i lidandets ugn.</t>


text:
<t><f>ⓡ</f> För min egen skull,</t> <t>för min egen skull gör jag det,</t> <t>för hur skulle jag kunna</t> <t>låta mitt namn bli ohelgat?</t> <t>Jag ger inte min ära åt någon annan. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓢ</f> Hör på mig, Jakob,</t> <t>du Israel som jag har kallat.</t> <t>Jag Är.</t> <t>Jag är den förste,</t> <t>jag är också den siste.</t>


text:
<t><f>ⓣ</f> Min hand har lagt jordens grund,</t> <t>min högra hand</t> <t>har spänt ut himlen.</t> <t>Jag kallade på dem, då stod de där.</t>


text:
<t><f>ⓤ</f> Samla er, ni alla, och hör:</t> <t>Vem av de andra</t> <t>har förutsagt detta,</t> <t>att mannen som HERREN älskar</t> <t>ska utföra hans vilja mot Babel<f>[254]</f></t> <t>och vara hans arm mot kaldeerna?</t>


text:
<t><f>ⓥ</f> Jag, jag har talat det,</t> <t>jag har också kallat honom.</t> <t>Jag har fört honom fram,</t> <t>och han ska ha framgång</t> <t>på sin väg. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓦ</f> Kom till mig och hör detta:</t> <t>Från första stund har jag talat</t> <t>helt öppet.</t> <t>När tiden kom att det skulle ske,</t> <t>då var jag där.</t> <t>Och nu har Herren Gud</t> <t>sänt mig och sin Ande.</t>


text:
<t><f>ⓧ</f> Så säger HERREN din återlösare,</t> <t>Israels Helige:</t> <t>Jag är HERREN din Gud</t> <t>som lär dig vad nyttigt är,</t> <t>som leder dig på vägen</t> <t>du ska vandra.</t>


text:
<t><f>ⓨ</f> Tänk om du hade lyssnat</t> <t>på mina bud!</t> <t>Då skulle din frid bli som en flod</t> <t>och din rätt</t> <t>som havets vågor.</t>


text:
<t><f>ⓩ</f> Dina barn skulle bli som sanden,</t> <t>din livsfrukt</t> <t>som de oräkneliga sandkornen.</t> <t>Deras namn skulle aldrig utrotas</t> <t>eller utplånas ur min åsyn. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓐ</f> Dra ut från Babel,</t> <t>fly från kaldeerna!</t> <t>Förkunna det med fröjderop,</t> <t>ropa ut det,</t> <t>för ut det till jordens ände, säg:</t> <t>"HERREN har återlöst</t> <t>sin tjänare Jakob!</t>


text:
<t><f>ⓑ</f> De led ingen törst</t> <t>när han förde dem</t> <t>genom öknarna,</t> <t>för han lät vatten strömma fram</t> <t>ur klippan åt dem.</t> <t>Han klöv klippan</t> <t>så att vatten flödade." <pb/></t>


text:
<pb/><f>ⓓ</f> Hör på mig, ni kustländer, <pb/><t>lyssna, ni folk</t> <t>som bor i fjärran!</t> <t>HERREN kallade mig</t> <t>redan i moderlivet,</t> <t>han nämnde mitt namn</t> <t>redan i min mors sköte.</t>


text:
<t><f>ⓔ</f> Han gjorde min mun</t> <t>till ett skarpt svärd<f>[255]</f></t> <t>och gömde mig</t> <t>i skuggan av sin hand.</t> <t>Han gjorde mig till en vass pil</t> <t>och dolde mig i sitt koger.</t>


text:
<t><f>ⓕ</f> Han sade till mig:</t> <t>"Du är min tjänare, Israel,</t> <t>genom dig</t> <t>vill jag förhärliga mig."</t>


text:
<t>Men jag tänkte:</t> <t>"Förgäves har jag ansträngt mig,</t> <t>utan nytta förbrukat min kraft.</t> <t>Men min rätt är hos HERREN</t> <t>och min lön hos min Gud." <pb/></t>


text:
<t>Och nu säger HERREN,</t> <t>han som från moderlivet</t> <t>formade mig till sin tjänare</t> <t>för att föra Jakob tillbaka till honom</t> <t>så att Israel samlas hos honom,</t> <t>för jag är ärad i HERRENS ögon</t> <t>och min Gud är min styrka —</t>


text:
<t><f>ⓖ</f> han säger: Det är för lite</t> <t>att du bara är min tjänare</t> <t>som upprättar Jakobs stammar</t> <t>och för tillbaka de bevarade</t> <t>av Israel.</t> <t>Jag ska sätta dig</t> <t>till ett ljus för hednafolken,</t> <t>för att du ska bli min frälsning</t> <t>ända till jordens yttersta gräns.<f>[256]</f></t>


text:
<t><f>ⓗ</f> Så säger HERREN,</t> <t>Israels återlösare, hans Helige,</t> <t>till honom som är föraktad</t> <t>av varje själ,</t> <t>till honom som är avskydd</t> <t>av folken,</t> <t>till honom som är</t> <t>härskares tjänare:</t> <t>Kungar ska se det och resa sig,</t> <t>furstar ska se det och tillbe</t> <t>eftersom HERREN är trofast,</t> <t>Israels Helige</t> <t>som har utvalt dig. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓘ</f> Så säger HERREN:</t> <t>Jag bönhör dig i nådens tid,</t> <t>jag hjälper dig</t> <t>på frälsningens dag.</t> <t>Jag ska bevara dig</t> <t>och göra dig till ett förbund</t> <t>för folket,</t> <t>för att upprätta landet</t> <t>och fördela</t> <t>de förödda arvslotterna,<f>[257]</f></t>


text:
<t><f>ⓙ</f> för att säga till de fångna: "Kom ut",</t> <t>och till dem som sitter i mörkret:</t> <t>"Visa er!"</t> <t>De ska finna bete längs vägarna,</t> <t>betesmark på alla kala höjder.</t>


text:
<t><f>ⓚ</f> De ska varken hungra eller törsta,</t> <t>ökenhettan och solen</t> <t>ska inte skada dem,</t> <t>för deras förbarmare ska leda dem</t> <t>och föra dem till vattenkällor.<f>[258]</f></t>


text:
<t>Jag ska göra alla mina berg</t> <t>till jämna vägar,</t> <t>och mina banade vägar</t> <t>ska byggas höga.</t>


text:
<t><f>ⓛ</f> Se, där kommer de fjärran ifrån,</t> <t>några från norr</t> <t>och andra från väster,</t> <t>några från sineernas land<f>[259]</f>.</t>


text:
<t><f>ⓜ</f> Jubla, ni himlar,</t> <t>och gläd dig, du jord,</t> <t>brist ut i jubel, ni berg,</t> <t>för HERREN tröstar sitt folk</t> <t>och förbarmar sig</t> <t>över sina betryckta.</t>


text:
<t><f>ⓞ</f> Kan en mor glömma sitt lilla barn,</t> <t>att förbarma sig över sin livsfrukt?</t> <t>Och även om hon skulle glömma,</t> <t>så glömmer jag inte dig.</t>


text:
<t>Se, jag har skrivit<f>[260]</f> dig</t> <t>på mina händer.</t> <t>Dina murar står ständigt inför mig.</t>


text:
<t>Dina söner<f>[261]</f> skyndar sig tillbaka,</t> <t>de som förstört och ödelagt dig</t> <t>drar bort ifrån dig.</t>


text:
<t><f>ⓟ</f> Lyft din blick och se dig omkring!</t> <t>Alla samlas och kommer till dig.</t> <t>Så sant jag lever, säger HERREN,</t> <t>du ska få klä dig i dem alla</t> <t>som smycken</t> <t>och fästa dem omkring dig</t> <t>likt en brud.</t>


text:
<t>Du var i ruiner, ödelagd,</t> <t>ditt land var förött —</t> <t>nu blir du för trång att bo i,</t> <t>och de som slukade dig</t> <t>ska vara långt borta.</t>


text:
<t><f>ⓠ</f> Du ska få höra hur barnen</t> <t>från din barnlöshets tid säger:</t> <t>"Platsen är för trång för mig,</t> <t>ge mig plats så att jag kan bo här."</t>


text:
<t>Då ska du säga i ditt hjärta:</t> <t>"Vem har fött dessa åt mig?</t> <t>Jag var ju barnlös och ofruktsam,</t> <t>landsflyktig och fördriven.</t> <t>Vem har fostrat dem?</t> <t>Jag var ju lämnad ensam,</t> <t>varifrån kommer de?" <pb/></t>


text:
<t><f>ⓡ</f> Så säger Herren Gud:</t> <t>Se, jag ska lyfta min hand till folken,</t> <t>resa mitt baner för hednafolken.</t> <t>Då ska de komma</t> <t>med dina söner i sin famn</t> <t>och bära dina döttrar på sina axlar.</t>


text:
<t><f>ⓢ</f> Kungar ska vara dina barns vårdare</t> <t>och furstinnor dina ammor.</t> <t>De ska falla ner för dig</t> <t>med ansiktet mot jorden</t> <t>och slicka stoftet vid dina fötter.</t> <t>Och du ska inse att jag är HERREN,</t> <t>och att de som hoppas på mig</t> <t>inte kommer på skam. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓣ</f> Kan man ta bytet från den starke</t> <t>eller rycka fångarna från tyrannen<f>[262]</f>?</t>


text:
<t><f>ⓤ</f> Ja, så säger HERREN:<f>[263]</f></t> <t>Den starkes fångar</t> <t>ska tas ifrån honom,</t> <t>bytet ryckas från tyrannen.</t> <t>Jag ska själv strida</t> <t>mot dina motståndare,</t> <t>jag ska själv rädda dina barn.</t>


text:
<t><f>ⓥ</f> Jag ska låta dina förtryckare</t> <t>äta sitt eget kött</t> <t>och bli druckna av sitt eget blod,</t> <t>som av sött vin.</t> <t>Då ska allt levande förstå</t> <t>att jag, HERREN, är din Frälsare,</t> <t>att Jakobs Mäktige</t> <t>är din återlösare.</t>


text:
<pb/><f>ⓦ</f> Så säger HERREN: <pb/><t>Var finns er mors</t> <t>skilsmässobrev</t> <t>som jag förskjutit henne med?</t> <t>Eller till vilken</t> <t>av mina fordringsägare</t> <t>har jag sålt er<f>[264]</f>?</t> <t>Se, för era missgärningar</t> <t>blev ni sålda,</t> <t>och för era brott</t> <t>blev er mor förskjuten.</t>


text:
<t><f>ⓧ</f> Varför var ingen där när jag kom?</t> <t>Varför svarade ingen</t> <t>när jag ropade?</t> <t>Är min arm för kort</t> <t>för att friköpa er,</t> <t>eller har jag ingen kraft</t> <t>till att rädda?</t> <t>Se, genom min befallning</t> <t>torkar jag ut havet</t> <t>och gör strömmar till öken.</t> <t>Deras fiskar ruttnar</t> <t>av brist på vatten och dör av törst.</t>


text:
<t><f>ⓩ</f> Herren Gud har gett mig</t> <t>en tunga med lärdom,</t> <t>så att jag förstår att hjälpa den trötte</t> <t>med mina ord.</t> <t>Han väcker varje morgon mitt öra,</t> <t>väcker det till att lyssna</t> <t>som lärjunge.</t>


text:
<t><f>ⓐ</f> Herren Gud har öppnat mitt öra,</t> <t>och jag har inte varit upprorisk,</t> <t>jag har inte dragit mig undan.</t>


text:
<t><f>ⓑ</f> Jag höll fram min rygg</t> <t>åt dem som slog mig</t> <t>och mina kinder</t> <t>åt dem som ryckte ut</t> <t>mina skäggstrån.</t> <t>Jag dolde inte mitt ansikte</t> <t>för hån och spott.<f>[265]</f> <pb/></t>


text:
<t>Herren Gud ska hjälpa mig,</t> <t>därför behöver jag inte skämmas,</t> <t>därför gör jag mitt ansikte</t> <t>hårt som sten.</t> <t>Jag vet att jag inte kommer på skam.</t>


text:
<t><f>ⓒ</f> Den som förklarar mig rättfärdig</t> <t>är nära.</t> <t>Vem vill då gå till rätta med mig?</t> <t>Låt oss träda fram tillsammans.</t> <t>Vem är min motpart?</t> <t>Låt honom komma fram till mig.</t>


text:
<t><f>ⓓ</f> Se, Herren Gud kommer</t> <t>att hjälpa mig.</t> <t>Vem ska då döma mig skyldig?</t> <t>De ska alla slitas ut som kläder,</t> <t>mal ska förtära dem. <pb/></t>


text:
<t>Vem bland er fruktar HERREN</t> <t>och hör hans tjänares röst?</t> <t>Även om han vandrar i mörkret</t> <t>och inte ser någon ljusning,</t> <t>ska han förtrösta på HERRENS namn</t> <t>och stödja sig på sin Gud.</t>


text:
<t>Men se, alla ni som tänder eld</t> <t>och omger er</t> <t>med brinnande pilar,</t> <t>vandra ni i lågorna från er eld</t> <t>bland de brinnande pilar ni tänt!</t> <t>Av min hand ska detta drabba er:</t> <t>ni ska ligga i plågor.</t>


text:
<pb/>Hör på mig, <pb/><t>ni som strävar</t> <t>efter rättfärdighet,</t> <t>ni som söker HERREN!</t> <t>Se på klippan ni är uthuggna ur</t> <t>och på gruvan ni grävts fram ur.</t>


text:
<t><f>ⓔ</f> Se på er fader Abraham</t> <t>och på Sara som födde er.</t> <t>För jag kallade honom</t> <t>när han ännu var ensam,</t> <t>och jag välsignade</t> <t>och förökade honom.</t>


text:
<t><f>ⓕ</f> Ja, HERREN tröstar Sion,</t> <t>han ser med medlidande</t> <t>på alla dess ruiner.</t> <t>Han gör dess öken lik Eden,</t> <t>dess ödemark</t> <t>lik HERRENS lustgård.</t> <t>Fröjd och glädje ska höras därinne,</t> <t>tacksägelse och lovsångsljud. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓖ</f> Hör på mig, du mitt folk,</t> <t>lyssna till mig, du mitt folkslag<f>[266]</f>,</t> <t>för från mig ska undervisning gå ut,</t> <t>jag ska sätta min rätt</t> <t>till ett ljus för folken.</t>


text:
<t><f>ⓗ</f> Min rättfärdighet är nära,</t> <t>min frälsning är på väg,</t> <t>och mina armar ska döma folken.</t> <t>Kustländerna väntar på mig</t> <t>och hoppas på min arm.</t>


text:
<t><f>ⓘ</f> Lyft er blick till himlen</t> <t>och se på jorden därnere,</t> <t>för himlen ska försvinna som rök</t> <t>och jorden nötas ut</t> <t>som en klädnad.</t> <t>Dess invånare ska dö som mygg.</t> <t>Men min frälsning</t> <t>ska bestå för evigt,</t> <t>min rättfärdighet ska inte brytas ner. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓙ</f> Hör på mig,</t> <t>ni som känner rättfärdigheten,</t> <t>du folk som har min undervisning</t> <t>i ditt hjärta.</t> <t>Var inte rädda för människors hån,</t> <t>frukta inte deras förolämpningar,</t>


text:
<t><f>ⓚ</f> för mal ska förtära dem</t> <t>som en klädnad,</t> <t>mott ska äta dem som ylle.</t> <t>Men min rättfärdighet</t> <t>ska bestå för evigt,</t> <t>min frälsning från släkte till släkte. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓛ</f> Vakna, vakna, klä dig i kraft,</t> <t>du HERRENS arm!</t> <t>Vakna som i forna dagar,</t> <t>i gångna tider.</t> <t>Var det inte du</t> <t>som högg Rahab<f>[267]</f> i bitar,</t> <t>som genomborrade draken?</t>


text:
<t><f>ⓜ</f> Var det inte du</t> <t>som torkade ut havet,</t> <t>det stora djupets vatten,</t> <t>och gjorde havsdjupen till en väg</t> <t>där de återlösta kunde gå fram?</t>


text:
<t><f>ⓝ</f> Så ska HERRENS friköpta vända hem</t> <t>och komma till Sion med jubel.</t> <t>Evig glädje ska kröna</t> <t>deras huvuden,</t> <t>de ska få fröjd och glädje,</t> <t>men sorg och suckan ska fly. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓞ</f> Jag, jag är den som tröstar er.</t> <t>Vem är då du, att du fruktar</t> <t>människor som ska dö,</t> <t>människobarn som torkar</t> <t>som gräs,</t>


text:
<t><f>ⓟ</f> att du glömmer HERREN din Skapare</t> <t>som har spänt ut himlen</t> <t>och lagt jordens grund,</t> <t>att du ständigt dagen lång</t> <t>är rädd för förtryckarens vrede,</t> <t>när han är redo att fördärva?</t> <t>Var är nu förtryckarens vrede?</t>


text:
<t>Snart blir fången fri.</t> <t>Han ska inte dö och läggas i graven,</t> <t>han ska inte lida brist på bröd.</t>


text:
<t><f>ⓠ</f> Jag är HERREN din Gud,</t> <t>han som rör upp havet</t> <t>så att dess vågor dånar,</t> <t>HERREN Sebaot är hans namn.</t>


text:
<t><f>ⓡ</f> Jag har lagt mina ord i din mun</t> <t>och täckt dig med skuggan</t> <t>av min hand,</t> <t>för att plantera himlen</t> <t>och grunda jorden</t> <t>och säga till Sion: Du är mitt folk.</t>


text:
<t><f>ⓢ</f> Vakna, vakna! Res dig, Jerusalem,</t> <t>du som av HERRENS hand</t> <t>har fått dricka</t> <t>hans vredes bägare,</t> <t>du som har tömt</t> <t>berusningens bägare</t> <t>till sista droppen.</t>


text:
<t>Av alla de söner hon fött</t> <t>var det ingen som ledde henne,</t> <t>av alla de söner hon fostrat</t> <t>var det ingen som tog henne</t> <t>i handen.</t>


text:
<t><f>ⓣ</f> Dubbel olycka har drabbat dig,</t> <t>vem har medkänsla med dig?</t> <t>Förödelse och förstöring,</t> <t>svält och svärd —</t> <t>hur ska jag<f>[268]</f> trösta dig?</t>


text:
<t><f>ⓤ</f> Dina söner var utslagna,</t> <t>de låg vid alla gathörn</t> <t>som antiloper i nät,</t> <t>fullt drabbade av HERRENS vrede,</t> <t>av din Guds bestraffning. <pb/></t>


text:
<t>Så säger HERREN,</t> <t>din Herre och Gud</t> <t>som utför sitt folks sak:</t> <t>Se, jag tar bort berusningens bägare</t> <t>ur din hand,</t> <t>du ska inte dricka mer</t> <t>av min vredes bägare.</t>


text:
<t><f>ⓥ</f> Jag ska sätta den i handen</t> <t>på dina plågare, de som sade till dig:</t> <t>"Fall ner, vi ska gå fram</t> <t>över dig!"</t> <t>Så gjorde du din rygg till mark,</t> <t>en gata för dem att gå på.</t>


text:
<pb/><f>ⓦ</f> Vakna, vakna! <pb/><t>Klä dig i din styrka, Sion,</t> <t>klä dig i din högtidsskrud,</t> <t>Jerusalem, du heliga stad,</t> <t>för ingen oomskuren eller oren</t> <t>ska mer komma in i dig.</t>


text:
<t>Skaka av dig stoftet,</t> <t>res dig och ta din plats,</t> <t>Jerusalem.</t> <t>Lös banden från din hals,</t> <t>du fångna dotter Sion,</t>


text:
<t><f>ⓧ</f> för så säger HERREN:</t> <t>Ni blev sålda för ingenting,</t> <t>och ni ska också bli återlösta</t> <t>utan pengar. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓨ</f> Så säger Herren Gud:</t> <t>Först drog mitt folk ner till Egypten</t> <t>och bodde där som främlingar,</t> <t>sedan förtryckte Assur dem</t> <t>utan orsak.</t>


text:
<t><f>ⓩ</f> Vad har jag nu här? säger HERREN.</t> <t>Mitt folk har förts bort</t> <t>utan skäl.</t> <t>De som härskar över dem skränar,</t> <t>säger HERREN,</t> <t>och mitt namn hånas ständigt,</t> <t>dagen lång.</t>


text:
<t>Därför ska mitt folk</t> <t>få lära känna mitt namn,</t> <t>därför ska de på den dagen förstå</t> <t>att jag är den som talar:</t> <t>Här är jag! <pb/></t>


text:
<t><f>ⓐ</f> Hur ljuvliga är inte</t> <t>glädjebudbärarens steg</t> <t>när han kommer över bergen</t> <t>och förkunnar frid,</t> <t>bär fram goda nyheter</t> <t>och förkunnar frälsning</t> <t>och säger till Sion:</t> <t>"Din Gud är kung!"<f>[269]</f></t>


text:
<t><f>ⓑ</f> Hör, dina väktare ropar</t> <t>med hög röst,</t> <t>de jublar tillsammans,</t> <t>för de ska med egna ögon få se</t> <t>HERREN vända tillbaka till Sion.</t>


text:
<t><f>ⓒ</f> Brist ut i jubel tillsammans,</t> <t>ni Jerusalems ruiner,</t> <t>för HERREN tröstar sitt folk,</t> <t>han återlöser Jerusalem.</t>


text:
<t><f>ⓓ</f> HERREN visar sin heliga arm</t> <t>inför alla folkens ögon,</t> <t>alla jordens ändar ska se</t> <t>vår Guds frälsning. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓔ</f> Dra bort! Dra bort! Gå ut därifrån!</t> <t>Rör inte vid något orent!</t> <t>Gå ut från henne!</t> <t>Rena er, ni som bär HERRENS kärl<f>[270]</f>.<f>[271]</f></t>


text:
<t><f>ⓕ</f> Ni ska inte dra ut med hast</t> <t>och inte gå bort som flyktingar,</t> <t>för HERREN går framför er</t> <t>och Israels Gud är sist i ert tåg.</t>


text:
<t><f>ⓖ</f> Se, min tjänare ska handla vist<f>[272]</f>.</t> <t>Han ska bli hög och upphöjd,</t> <t>mycket hög.<f>[273]</f></t>


text:
<t><f>ⓗ</f> Liksom många häpnade över dig,</t> <t>så ska hans utseende</t> <t>fördärvas<f>[274]</f> mer än människors</t> <t>och hans gestalt</t> <t>mer än Adams barn.</t>


text:
<t><f>ⓘ</f> Så ska han bestänka<f>[275]</f> många folk.</t> <t>Inför honom ska kungar</t> <t>förstummas,</t> <t>för de får se något</t> <t>som aldrig berättats för dem</t> <t>och förstå något de aldrig har hört.<f>[276]</f></t>


text:
<pb/><f>ⓙ</f> Vem trodde vår predikan? <pb/><t>För vem blev HERRENS arm</t> <t>uppenbarad?<f>[277]</f></t>


text:
<t><f>ⓚ</f> Som en späd planta</t> <t>sköt han upp inför honom,</t> <t>som ett rotskott ur torr jord.</t> <t>Han hade varken skönhet</t> <t>eller majestät när vi såg honom,</t> <t>inget utseende som vi drogs till.</t>


text:
<t><f>ⓛ</f> Han var föraktad</t> <t>och övergiven av människor,</t> <t>en smärtornas man</t> <t>och förtrogen med lidande.</t> <t>Han var som en</t> <t>som man skyler ansiktet för,</t> <t>så föraktad att vi inte</t> <t>respekterade honom. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓜ</f> Men det var våra sjukdomar han bar,</t> <t>våra smärtor tog han på sig,</t> <t>medan vi såg honom som hemsökt,</t> <t>slagen av Gud och pinad.<f>[278]</f></t>


text:
<t><f>ⓝ</f> Han blev genomborrad för våra brott,</t> <t>slagen för våra synder.</t> <t>Straffet blev lagt på honom</t> <t>för att vi skulle få frid,</t> <t>och genom hans sår är vi helade.</t>


text:
<t><f>ⓞ</f> Vi gick alla vilse som får,</t> <t>var och en gick sin egen väg.</t> <t>Men all vår skuld</t> <t>lade HERREN på honom. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓟ</f> Han blev misshandlad,</t> <t>men han ödmjukade sig</t> <t>och öppnade inte sin mun.</t> <t>Som ett lamm som förs bort</t> <t>för att slaktas,</t> <t>som ett får som är tyst</t> <t>inför dem som klipper det,</t> <t>så öppnade han inte sin mun.<f>[279]</f></t>


text:
<t><f>ⓠ</f> Genom våld och dom</t> <t>blev han borttagen.</t> <t>Vem i hans släkte betänker</t> <t>att när<f>[280]</f> han rycktes bort</t> <t>från de levandes land,</t> <t>blev han plågad på grund av</t> <t>mitt folks brott?</t>


text:
<t><f>ⓡ</f> Han fick sin grav</t> <t>bland de ogudaktiga</t> <t>men var hos en rik vid sin död,</t> <t>för han hade inte gjort något orätt,</t> <t>och inget svek fanns i hans mun.<f>[281]</f> <pb/></t>


text:
<t><f>ⓢ</f> Det var HERRENS vilja</t> <t>att slå honom och låta honom lida.</t> <t>När du gör hans liv</t> <t>till ett skuldoffer<f>[282]</f>,</t> <t>får han se avkomlingar</t> <t>och leva länge,</t> <t>och HERRENS vilja ska ha framgång</t> <t>genom hans hand.</t>


text:
<t><f>ⓣ</f> Genom den möda</t> <t>hans själ har utstått</t> <t>får han se<f>[283]</f> och bli tillfreds.</t> <t>Genom sin kunskap<f>[284]</f> förklarar</t> <t>min rättfärdige tjänare</t> <t>de många rättfärdiga,</t> <t>och han bär deras skulder. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓤ</f> Därför ska jag ge honom</t> <t>de många<f>[285]</f> som hans del,</t> <t>och de starka ska han få som byte,</t> <t>eftersom han utgav sitt liv i döden</t> <t>och räknades bland förbrytare,<f>[286]</f></t> <t>han som bar de mångas synd</t> <t>och gick in i överträdarnas ställe<f>[287]</f>.</t>


text:
<pb/><f>ⓥ</f> Jubla, du ofruktsamma, <pb/><t>du som inte har fött barn!</t> <t>Brist ut i jubel och ropa av fröjd,</t> <t>du som inte har haft födslovärkar,</t> <t>för den ensamma har många barn,</t> <t>fler än den som har en man,</t> <t>säger HERREN.<f>[288]</f> <pb/></t>


text:
<t>Utvidga platsen för ditt tält,</t> <t>spänn ut tältdukarna där du bor</t> <t>och håll inte tillbaka.</t> <t>Gör dina tältlinor långa</t> <t>och dina pluggar starka,</t>


text:
<t>för du ska breda ut dig</t> <t>åt både höger och vänster<f>[289]</f>.</t> <t>Dina avkomlingar</t> <t>ska få hedningar som arv</t> <t>och på nytt befolka</t> <t>ödelagda städer.</t>


text:
<t>Var inte rädd,</t> <t>för du ska inte behöva skämmas.</t> <t>Var inte blyg,</t> <t>för du ska inte bli förödmjukad.</t> <t>Nej, du ska glömma</t> <t>din ungdoms skam,</t> <t>och din änketids förakt</t> <t>ska du inte minnas mer,</t>


text:
<t><f>ⓦ</f> för han som skapat dig är din man,</t> <t>HERREN Sebaot är hans namn.</t> <t>Israels Helige är din återlösare,</t> <t>han som kallas hela jordens Gud.</t>


text:
<t>Som en övergiven kvinna i hjärtesorg</t> <t>kallade HERREN dig,</t> <t>och som en förkastad</t> <t>ungdomshustru,</t> <t>säger din Gud. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓧ</f> Ett kort ögonblick övergav jag dig,</t> <t>men i stor barmhärtighet</t> <t>vill jag nu samla dig.</t>


text:
<t>När min vrede vällde fram</t> <t>dolde jag ett ögonblick</t> <t>mitt ansikte för dig,</t> <t>men nu vill jag med evig nåd</t> <t>förbarma mig över dig,</t> <t>säger HERREN din återlösare.</t>


text:
<t><f>ⓨ</f> Jag ska göra som vid Noas flod.</t> <t>Liksom jag gav min ed</t> <t>att Noas flod inte mer</t> <t>skulle drabba jorden,</t> <t>så ger jag nu min ed att inte mer</t> <t>vredgas på dig eller bestraffa dig.</t>


text:
<t><f>ⓩ</f> Även om bergen viker bort</t> <t>och höjderna vacklar,</t> <t>så ska min nåd inte vika från dig</t> <t>eller mitt fridsförbund vackla,</t> <t>säger HERREN din förbarmare. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓐ</f> Du arma, så drabbad av stormar</t> <t>utan att få någon tröst,</t> <t>nu ska jag mura dina stenar</t> <t>med spetsglans<f>[290]</f></t> <t>och lägga din grund med safirer.</t>


text:
<t>Jag ska göra dina tinnar av rubiner,</t> <t>dina portar av kristall<f>[291]</f></t> <t>och hela din ringmur av ädla stenar.</t>


text:
<t><f>ⓑ</f> Alla dina barn</t> <t>ska bli HERRENS lärjungar,</t> <t>och dina barns frid ska vara stor.<f>[292]</f></t>


text:
<t>I rättfärdighet ska du bli befäst.</t> <t>Förtryck ska vara fjärran från dig,</t> <t>du har inget att frukta.</t> <t>Skräcken ska vara borta,</t> <t>den ska inte komma dig nära.</t>


text:
<t><f>ⓒ</f> Om någon angriper dig</t> <t>kommer det inte från mig,</t> <t>den som angriper dig</t> <t>ska falla för dig. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓓ</f> Se, jag skapar smeden,</t> <t>som blåser upp kolelden</t> <t>och formar ett vapen</t> <t>genom sitt arbete.</t> <t>Jag skapar också fördärvaren</t> <t>till att förstöra.</t>


text:
<t><f>ⓔ</f> Inget vapen som smids mot dig</t> <t>ska ha framgång,</t> <t>och varje tunga som angriper dig</t> <t>ska du i domen döma skyldig.</t> <t>Detta är HERRENS tjänares arvedel,</t> <t>och deras rättfärdighet</t> <t>kommer från mig, säger HERREN.</t>


text:
<pb/><f>ⓕ</f> Hör, alla ni som törstar, <pb/><t>kom till vattnet!</t> <t>Och ni som inte har pengar,</t> <t>kom och köp säd och ät!</t> <t>Ja, kom och köp säd utan pengar</t> <t>och vin och mjölk för ingenting.</t>


text:
<t><f>ⓖ</f> Varför ger ni pengar</t> <t>för det som inte är bröd,</t> <t>era inkomster</t> <t>för det som inte mättar?</t> <t>Hör på mig, så får ni äta gott</t> <t>och er själ njuta av feta rätter.</t>


text:
<t><f>ⓗ</f> Vänd ert öra hit och kom till mig!</t> <t>Hör, så får er själ leva!</t> <t>Jag vill sluta ett evigt förbund</t> <t>med er,</t> <t>den trofasta nåd</t> <t>som jag lovade David.<f>[293]</f></t>


text:
<t><f>ⓘ</f> Se, honom har jag satt</t> <t>till ett vittne för folken,</t> <t>till en furste och ledare för folken.</t>


text:
<t>Du ska kalla på ett folk</t> <t>du inte känner,</t> <t>ett hednafolk som inte känner dig</t> <t>ska skynda till dig</t> <t>för HERREN din Guds skull,</t> <t>Israels Helige,</t> <t>för han har förhärligat dig. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓙ</f> Sök HERREN</t> <t>medan han låter sig finnas,</t> <t>åkalla honom medan han är nära.</t>


text:
<t><f>ⓚ</f> Den ogudaktige ska lämna sin väg,</t> <t>den orättfärdige sina tankar</t> <t>och vända om till HERREN,</t> <t>så ska han förbarma sig</t> <t>över honom,</t> <t>och till vår Gud,</t> <t>för han vill gärna förlåta. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓛ</f> Mina tankar är inte era tankar,</t> <t>och era vägar är inte mina vägar,</t> <t>säger HERREN.</t>


text:
<t><f>ⓜ</f> Nej, liksom himlen</t> <t>är högre än jorden,</t> <t>så är mina vägar högre än era vägar</t> <t>och mina tankar högre än</t> <t>era tankar.</t>


text:
<t>Liksom regnet och snön</t> <t>faller från himlen</t> <t>och inte återvänder dit</t> <t>utan vattnar jorden</t> <t>så att den blir fruktbar och grönskar</t> <t>och ger säd till att så</t> <t>och bröd till att äta,<f>[294]</f></t>


text:
<t><f>ⓝ</f> så ska det vara med ordet</t> <t>som går ut från min mun.</t> <t>Det ska inte komma tillbaka</t> <t>till mig förgäves</t> <t>utan att ha gjort vad jag vill</t> <t>och utfört vad jag sänt det till. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓞ</f> Med glädje ska ni dra ut,</t> <t>i frid ska ni föras fram.</t> <t>Bergen och höjderna</t> <t>ska brista ut i jubel inför er,</t> <t>markens alla träd</t> <t>ska klappa i händerna.</t>


text:
<t><f>ⓟ</f> I stället för törnsnår</t> <t>ska cypresser växa upp,</t> <t>i stället för nässlor</t> <t>ska myrten växa upp.</t> <t>Det ska bli till ära för HERREN,</t> <t>ett evigt tecken</t> <t>som inte ska utplånas.</t>


text:
<pb/><f>ⓠ</f> Så säger HERREN: <pb/><t>Håll fast vid det som är rätt,</t> <t>handla rättfärdigt,</t> <t>för snart ska min frälsning komma</t> <t>och min rättfärdighet</t> <t>uppenbaras.</t>


text:
<t><f>ⓡ</f> Salig är den människa som gör så,</t> <t>den människoson</t> <t>som håller fast vid det,</t> <t>som tar vara på sabbaten</t> <t>och inte ohelgar den,</t> <t>som avhåller sin hand</t> <t>från att göra något ont. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓢ</f> Främlingen som sluter sig</t> <t>till HERREN ska inte säga:</t> <t>"HERREN kommer att skilja mig</t> <t>från sitt folk."</t> <t>Inte heller ska eunucken<f>[295]</f> säga:</t> <t>"Jag är ett förtorkat träd."</t>


text:
<t>För så säger HERREN:</t> <t>De eunucker<f>[296]</f> som tar vara</t> <t>på mina sabbater,</t> <t>som väljer det jag finner glädje i</t> <t>och håller fast vid mitt förbund,</t>


text:
<t><f>ⓣ</f> åt dem ska jag</t> <t>i mitt hus och inom mina murar</t> <t>ge ett minnesmärke och ett namn,</t> <t>en välsignelse som är bättre</t> <t>än söner och döttrar.</t> <t>Jag ska ge dem ett evigt namn</t> <t>som inte ska utplånas.</t>


text:
<t>De främlingar som sluter sig</t> <t>till HERREN</t> <t>och vill tjäna honom</t> <t>och älska HERRENS namn</t> <t>och vara hans tjänare,</t> <t>alla som tar vara på sabbaten</t> <t>och inte ohelgar den,</t> <t>som håller fast vid mitt förbund,</t>


text:
<t><f>ⓤ</f> dem ska jag föra till mitt heliga berg</t> <t>och ge dem glädje</t> <t>i mitt bönehus.</t> <t>Deras brännoffer och slaktoffer</t> <t>ska tas emot på mitt altare,</t> <t>för mitt hus ska kallas</t> <t>ett bönens hus för alla folk.<f>[297]</f></t>


text:
<t><f>ⓥ</f> Så säger Herren Gud,</t> <t>han som samlar Israels fördrivna:</t> <t>Ännu fler ska jag samla till honom,</t> <t>till hans församling.</t>


text:
<t>Hans väktare är alla blinda,</t> <t>de märker ingenting.</t> <t>De är alla stumma hundar</t> <t>som inte kan skälla.</t> <t>De ligger och drömmer,</t> <t>de älskar att slumra.</t>


text:
<t><f>ⓦ</f> Men de är glupska hundar,</t> <t>de blir aldrig mätta.</t> <t>Och de ska vara herdar,</t> <t>de som inget förstår!</t> <t>Alla går sin egen väg,</t> <t>var och en söker sin egen fördel,</t> <t>allesammans.</t>


text:
<t><f>ⓧ</f> "Kom, jag hämtar vin,</t> <t>vi berusar oss med starka drycker!</t> <t>Och morgondagen ska bli</t> <t>som i dag,</t> <t>ja, ännu bättre!"</t>


text:
<pb/><f>ⓨ</f> Den rättfärdige går under, <pb/><t>men ingen bryr sig om det.</t> <t>Fromma människor rycks bort,</t> <t>utan att någon inser</t> <t>att den rättfärdige tas bort</t> <t>för att slippa ondskan.</t>


text:
<t><f>ⓩ</f> Han går in i friden.</t> <t>De som vandrar sin väg rakt fram</t> <t>kommer till vila på sina läger. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓐ</f> Men ni, kom fram hit,</t> <t>ni söner till spåkvinnor,</t> <t>ni barn till äktenskapsbrytare</t> <t>och prostituerade.</t>


text:
<t><f>ⓑ</f> Vem gör ni er lustiga över?</t> <t>Mot vem spärrar ni upp munnen</t> <t>och räcker ut tungan?</t> <t>Är ni inte upprorets barn,</t> <t>lögnens avkomma,</t>


text:
<t><f>ⓒ</f> ni som under alla gröna träd</t> <t>brinner av lust till avgudarna<f>[298]</f>,</t> <t>ni som slaktar era barn<f>[299]</f> i dalarna</t> <t>nere i bergsklyftorna.</t>


text:
<t>Ravinens hala stenar är din del,</t> <t>de, just de, är din lott.</t> <t>Åt dem utgjuter du dryckesoffer</t> <t>och bär fram matoffer.</t> <t>Ska jag vara nöjd med sådant?</t>


text:
<t><f>ⓓ</f> Du ordnade din bädd</t> <t>på höga och stora berg,</t> <t>dit gick du för att offra slaktoffer.</t>


text:
<t>Bakom dörren och dörrposten</t> <t>satte du ditt minnestecken.</t> <t>Du övergav mig, klädde av dig,</t> <t>steg upp i din säng</t> <t>och gjorde den rymlig.</t> <t>Du ingick förbund med dem</t> <t>som du älskade att gå i säng med,</t> <t>du såg dem nakna.</t>


text:
<t>Du gick till kungen<f>[300]</f> med olja</t> <t>och använde många</t> <t>väldoftande salvor.</t> <t>Du sände dina budbärare</t> <t>till fjärran land,</t> <t>ja, ända ner till dödsriket.</t>


text:
<t>Du blev trött av din långa färd,</t> <t>men du sade inte:</t> <t>"Det är lönlöst."</t> <t>Så länge du kunde röra din hand,</t> <t>mattades du inte. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓔ</f> Vem var du rädd för och fruktade,</t> <t>eftersom du bedrog mig?</t> <t>Du har inte kommit ihåg mig</t> <t>eller brytt dig om mig.</t> <t>Jag har varit tyst,</t> <t>och det sedan länge —</t> <t>är det därför du inte fruktar mig?</t>


text:
<t><f>ⓕ</f> Men jag ska visa hur det är</t> <t>med din rättfärdighet</t> <t>och dina verk,</t> <t>de kommer inte att hjälpa dig.</t>


text:
<t><f>ⓖ</f> När du ropar</t> <t>får din avgudasamling rädda dig.</t> <t>En vind ska ta med dem allihop,</t> <t>en fläkt ska föra bort dem.</t> <t>Men den som tar sin tillflykt</t> <t>till mig</t> <t>ska få landet till arvedel</t> <t>och mitt heliga berg</t> <t>till besittning. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓗ</f> Man ska säga:</t> <t>"Bana väg, bana och röj väg!</t> <t>Ta bort stötestenarna</t> <t>från mitt folks väg!"</t>


text:
<t><f>ⓘ</f> För så säger den höge</t> <t>och upphöjde,</t> <t>han som tronar för evigt</t> <t>och heter "den Helige":</t> <t>Jag bor i det höga och heliga</t> <t>men också hos den</t> <t>som är förkrossad</t> <t>och har en ödmjuk ande,</t> <t>för att ge liv</t> <t>åt de ödmjukas ande,</t> <t>för att ge liv</t> <t>åt de förkrossades hjärtan.</t>


text:
<t><f>ⓙ</f> Jag ska inte gå till rätta för evigt,</t> <t>inte ständigt vredgas,</t> <t>för då skulle deras ande</t> <t>försmäkta inför mig,</t> <t>de själar som jag själv har skapat. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓚ</f> Jag var vred</t> <t>över hans girighetssynd,</t> <t>jag slog honom och</t> <t>dolde mig i min vrede.</t> <t>Men han vände sig bort</t> <t>och gick den väg han själv ville.</t>


text:
<t>Jag har sett hans vägar,</t> <t>men jag vill bota honom</t> <t>och leda honom.</t> <t>Jag vill ge tröst åt honom</t> <t>och hans sörjande,</t>


text:
<t><f>ⓛ</f> skapa lovsång på deras läppar,</t> <t>frid för den som är fjärran</t> <t>och frid för den som är nära,</t> <t>säger HERREN.</t> <t>Jag ska bota honom.</t>


text:
<t><f>ⓜ</f> Men de gudlösa</t> <t>är som ett upprört hav</t> <t>som inte kan vara stilla,</t> <t>vars vågor rör upp dy och smuts.</t>


text:
<pb/><f>ⓞ</f> Ropa för full hals, <pb/><t>håll inte tillbaka.</t> <t>Höj din röst som en basun</t> <t>och förkunna för mitt folk</t> <t>deras brott,</t> <t>för Jakobs hus deras synder.</t>


text:
<t>De söker mig dag efter dag</t> <t>och vill gärna</t> <t>lära känna mina vägar,</t> <t>som om de vore ett folk</t> <t>som handlar rättfärdigt</t> <t>och inte överger</t> <t>sin Guds domslut.</t> <t>De frågar mig om rätta domslut</t> <t>och vill komma nära Gud<f>[302]</f>. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓟ</f> "Varför fastar vi</t> <t>när du inte ser det?</t> <t>Varför späker vi oss</t> <t>när du inte märker det?"</t> <t>Men se, på er fastedag</t> <t>sköter ni era sysslor<f>[303]</f></t> <t>och driver alla era arbetare hårt.</t>


text:
<t>Ni håller er fasta med gräl och bråk,</t> <t>ni slåss med onda nävar.</t> <t>Ni fastar i dag inte på sådant sätt</t> <t>att er röst blir hörd i höjden.</t>


text:
<t><f>ⓠ</f> Är det en sådan fasta jag vill ha,</t> <t>en dag då människan</t> <t>ödmjukar sig?</t> <t>Att man hänger med huvudet</t> <t>som ett sävstrå</t> <t>och sitter i säck och aska,</t> <t>kallar du det en fasta,</t> <t>en dag som behagar HERREN? <pb/></t>


text:
<t>Nej, detta är den fasta jag vill ha:</t> <t>Lossa orättfärdiga bojor,</t> <t>lös okets band,</t> <t>släpp de förtryckta fria,</t> <t>bryt sönder alla ok!</t>


text:
<t><f>ⓡ</f> Dela ditt bröd med den hungrige,</t> <t>ge de fattiga och hemlösa</t> <t>en boning,</t> <t>klä den nakne när du ser honom</t> <t>och dra dig inte undan</t> <t>för den som är ditt kött och blod.</t>


text:
<t><f>ⓢ</f> Då ska ditt ljus bryta fram</t> <t>som gryningen</t> <t>och ditt helande växa fram</t> <t>med hast.</t> <t>Din rättfärdighet ska gå framför dig</t> <t>och HERRENS härlighet</t> <t>följa i dina spår.</t>


text:
<t><f>ⓣ</f> Då ska HERREN svara</t> <t>när du åkallar honom.</t> <t>När du ropar, ska han säga:</t> <t>"Här är jag."</t> <t>Om du gör dig av med alla ok,</t> <t>om du slutar att peka finger<f>[304]</f></t> <t>och tala onda ord,</t>


text:
<t><f>ⓤ</f> om du delar med dig av vad du har</t> <t>åt den hungrige</t> <t>och mättar den som lider nöd,</t> <t>då ska ditt ljus gå upp i mörkret</t> <t>och din natt bli</t> <t>som middagens ljus. <pb/></t>


text:
<t>Och HERREN ska alltid leda dig,</t> <t>han ska mätta dig i ödemarken</t> <t>och ge styrka åt benen i din kropp.</t> <t>Du ska vara</t> <t>som en vattenrik trädgård</t> <t>och likna en källa</t> <t>vars vatten aldrig sinar.</t>


text:
<t><f>ⓥ</f> Dina avkomlingar</t> <t>ska bygga upp de gamla ruinerna,</t> <t>du ska återställa grundvalar</t> <t>från forna generationer.</t> <t>Du ska kallas</t> <t>"den som murar igen sprickor",</t> <t>"den som återställer stigar</t> <t>så att man kan bo i landet". <pb/></t>


text:
<t><f>ⓦ</f> Om du hindrar din fot på sabbaten</t> <t>från att sköta dina sysslor</t> <t>på min heliga dag,</t> <t>om du kallar sabbaten en fröjd,</t> <t>helgad åt HERREN och ärad,</t> <t>om du ärar den</t> <t>genom att inte gå egna vägar</t> <t>och inte sköta dina sysslor</t> <t>eller tala tomma ord,</t>


text:
<t><f>ⓧ</f> då ska du få fröjda dig i HERREN,</t> <t>och jag ska föra dig fram</t> <t>över landets höjder</t> <t>och låta dig njuta</t> <t>av din fader Jakobs arvedel.</t> <t>Så har HERRENS mun talat.</t>


text:
<pb/><f>ⓨ</f> Se, HERRENS hand är inte <pb/><t>för kort för att frälsa,</t> <t>hans öra är inte</t> <t>för dövt för att höra.</t>


text:
<t><f>ⓩ</f> Nej, det är era missgärningar</t> <t>som skiljer er från er Gud,</t> <t>era synder döljer</t> <t>hans ansikte för er</t> <t>så att han inte hör er.</t>


text:
<t><f>ⓐ</f> För era händer är fläckade av blod,</t> <t>era fingrar av skuld.</t> <t>Era läppar talar lögn,</t> <t>er tunga bär fram ondska.</t>


text:
<t><f>ⓑ</f> Ingen ropar efter rättfärdighet,</t> <t>ingen dömer med sanning.</t> <t>De litar till tomhet och talar lögn,</t> <t>de går havande med olycka</t> <t>och föder fördärv.</t>


text:
<t>De kläcker ormägg</t> <t>och väver spindelnät.</t> <t>Den som äter av deras ägg dör,</t> <t>och krossas ett</t> <t>kommer det ut en orm.</t>


text:
<t><f>ⓒ</f> Deras spindelnät</t> <t>duger inte till kläder,</t> <t>de kan inte skyla sig själva</t> <t>med vad de tillverkat.</t> <t>Deras verk är ondskans verk,</t> <t>deras händer utövar våld.</t>


text:
<t><f>ⓓ</f> Deras fötter rusar</t> <t>till det som är ont,</t> <t>de är snabba</t> <t>att spilla oskyldigt blod.</t> <t>Deras tankar är fördärvets tankar,</t> <t>förödelse och elände</t> <t>råder på deras vägar.<f>[305]</f></t>


text:
<t>Fridens väg känner de inte,</t> <t>rätten följer inte i deras spår.</t> <t>De går krokiga stigar,</t> <t>ingen som vandrar dem</t> <t>vet vad frid är. <pb/></t>


text:
<t>Därför är rättvisan fjärran från oss,</t> <t>rättfärdigheten når oss inte.</t> <t>Vi väntar på ljus,</t> <t>men här råder mörker,</t> <t>på solsken,</t> <t>men vi vandrar i dunkel.</t>


text:
<t><f>ⓔ</f> Vi famlar som blinda längs väggen,</t> <t>famlar som om vi inte hade ögon.</t> <t>Vi stapplar mitt på dagen</t> <t>som vore det skymning.</t> <t>Bland de friska<f>[306]</f> är vi som döda.</t>


text:
<t><f>ⓕ</f> Vi brummar alla som björnar</t> <t>och kuttrar sorgset som duvor.</t> <t>Vi väntar på rättvisa,</t> <t>men den kommer inte,</t> <t>efter frälsning,</t> <t>men den är fjärran från oss. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓖ</f> Våra brott inför dig är många,</t> <t>våra synder vittnar mot oss.</t> <t>Våra brott följer med oss,</t> <t>vi känner våra missgärningar.</t>


text:
<t><f>ⓗ</f> Vi har gjort uppror</t> <t>och förnekat HERREN,</t> <t>vi har vänt vår Gud ryggen.</t> <t>Vi har talat förtryck och avfall,</t> <t>tänkt ut och fört fram</t> <t>lögnaktiga ord från våra hjärtan.</t>


text:
<t><f>ⓘ</f> Rättvisan trängs tillbaka,</t> <t>rättfärdigheten står långt borta,</t> <t>för sanningen vacklar på torget,</t> <t>det som är rätt</t> <t>kan inte komma fram.</t>


text:
<t><f>ⓙ</f> Sanningen har försvunnit,</t> <t>och den som undviker det onda</t> <t>blir plundrad. <pb/>Detta såg HERREN,</t> <t>och han var missnöjd med</t> <t>att det inte fanns någon rättvisa.</t>


text:
<t><f>ⓚ</f> Han såg att ingen steg fram,</t> <t>han var förundrad</t> <t>över att ingen grep in.</t> <t>Då hjälpte honom hans egen arm,</t> <t>och hans rättfärdighet</t> <t>stödde honom.</t>


text:
<t><f>ⓛ</f> Han klädde sig i rättfärdighet</t> <t>som pansar</t> <t>och satte frälsningens hjälm</t> <t>på sitt huvud.</t> <t>Han klädde sig i hämndens dräkt</t> <t>som klädsel</t> <t>och svepte sig i lidelse</t> <t>som en mantel.</t>


text:
<t>Efter deras gärningar</t> <t>ska han löna dem,</t> <t>med vrede över hans motståndare,</t> <t>hämnd över hans fiender.</t> <t>Han ska löna kustländerna</t> <t>för vad de har gjort.</t>


text:
<t><f>ⓜ</f> Så ska man frukta HERRENS namn</t> <t>i väster</t> <t>och hans härlighet</t> <t>där solen går upp.</t> <t>När fienden bryter fram</t> <t>som en flod,</t> <t>ska HERRENS Ande</t> <t>driva honom på flykten.</t>


text:
<t><f>ⓝ</f> Återlösaren ska komma till Sion</t> <t>och till dem i Jakob som vänder om</t> <t>från sitt uppror,</t> <t>säger HERREN.<f>[307]</f></t>


text:
<pb/><f>ⓞ</f> Detta är mitt förbund med dem, säger HERREN: Min Ande som är över dig och mina ord som jag har lagt i din mun ska inte vika ur din mun eller ur dina barns eller barnbarns mun, från nu och till evig tid, säger HERREN.


text:
<pb/><f>ⓟ</f> Stå upp, stråla, <pb/><t>för ditt ljus kommer</t> <t>och HERRENS härlighet</t> <t>går upp över dig.</t>


text:
<t><f>ⓠ</f> Se, mörker ska täcka jorden</t> <t>och töcken folken,</t> <t>men över dig ska HERREN gå upp,</t> <t>hans härlighet ska uppenbaras</t> <t>över dig.</t>


text:
<t><f>ⓡ</f> Hednafolk ska vandra i ditt ljus</t> <t>och kungar i glansen</t> <t>som går upp över dig. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓢ</f> Lyft din blick och se dig omkring:</t> <t>Alla samlas och kommer till dig.</t> <t>Dina söner kommer från fjärran,</t> <t>dina döttrar bärs fram på armen.</t>


text:
<t><f>ⓣ</f> Då ska du se det</t> <t>och stråla av fröjd,</t> <t>ditt hjärta ska bäva och vidga sig,</t> <t>för havets rikedomar</t> <t>ska föras till dig,</t> <t>folkens skatter ska tillfalla dig.</t>


text:
<t><f>ⓤ</f> Skaror av kameler ska täcka dig,</t> <t>unga kameler</t> <t>från Midjan och Efa<f>[308]</f>.</t> <t>Från Saba<f>[309]</f> kommer de alla,</t> <t>de bär guld och rökelse</t> <t>och förkunnar HERRENS lov.</t>


text:
<t><f>ⓥ</f> Alla Kedars hjordar</t> <t>ska samlas till dig,</t> <t>Nebajots<f>[310]</f> baggar</t> <t>ska stå till din tjänst.</t> <t>De ska offras till välbehag</t> <t>på mitt altare,</t> <t>och jag ska förhärliga</t> <t>min härlighets hus.</t>


text:
<t>Kustländerna hoppas på mig,</t> <t>främst kommer Tarshishskepp<f>[311]</f></t> <t>för att föra hem dina söner</t> <t>från fjärran land.</t> <t>De har med sig silver och guld</t> <t>åt HERREN din Guds namn,</t> <t>åt Israels Helige,</t> <t>för han förhärligar dig. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓦ</f> Främlingar ska bygga upp</t> <t>dina murar</t> <t>och deras kungar ska betjäna dig,</t> <t>för jag slog dig i min vrede</t> <t>men i min nåd</t> <t>förbarmar jag mig över dig.</t>


text:
<t><f>ⓧ</f> Dina portar ska ständigt stå öppna,</t> <t>varken dag eller natt</t> <t>ska de stängas,</t> <t>så att folkens rikedomar</t> <t>kan föras till dig</t> <t>och deras kungar föras med i tåget.</t>


text:
<t>För det folk eller rike</t> <t>som inte vill tjäna dig</t> <t>ska gå under,</t> <t>sådana folk ska förgöras helt.</t>


text:
<t><f>ⓨ</f> Libanons härlighet<f>[312]</f></t> <t>ska komma till dig,</t> <t>både cypress och alm och buxbom,</t> <t>för att pryda</t> <t>min helgedoms plats.</t> <t>Jag vill göra platsen för mina fötter</t> <t>härlig.</t>


text:
<t>Bugande ska dina förtryckares söner</t> <t>komma till dig,</t> <t>alla som föraktade dig</t> <t>ska falla ner för dina fötter.</t> <t>Och de ska kalla dig "HERRENS stad",</t> <t>"Israels Heliges Sion". <pb/></t>


text:
<t><f>ⓩ</f> I stället för att du var övergiven</t> <t>och hatad<f>[313]</f></t> <t>så att ingen ville ta vägen</t> <t>genom dig,</t> <t>ska jag göra dig till härlighet</t> <t>för evigt,</t> <t>till en fröjd från släkte till släkte.</t>


text:
<t><f>ⓐ</f> Du ska dia folkens mjölk,</t> <t>kungabröst ska du dia.</t> <t>Då ska du förstå att jag, HERREN,</t> <t>är din frälsare,</t> <t>att Jakobs Mäktige</t> <t>är din återlösare.</t>


text:
<t><f>ⓑ</f> Jag ska ge guld i stället för koppar,</t> <t>silver i stället för järn,</t> <t>koppar i stället för trä</t> <t>och järn i stället för sten.</t> <t>Jag ska sätta friden till din överhet,</t> <t>rättfärdigheten till din härskare.</t>


text:
<t><f>ⓒ</f> Man ska inte mer höra om våld</t> <t>i ditt land</t> <t>eller förödelse och förstörelse</t> <t>inom dina gränser,</t> <t>utan du ska kalla dina murar</t> <t>för frälsning</t> <t>och dina portar för lovsång.</t>


text:
<t><f>ⓓ</f> Solen ska inte mer vara ditt ljus</t> <t>om dagen,</t> <t>månen ska inte lysa dig</t> <t>med sitt sken.</t> <t>HERREN ska vara ditt eviga ljus,</t> <t>din Gud ska vara din härlighet.</t>


text:
<t><f>ⓔ</f> Din sol ska inte mer gå ner,</t> <t>din måne inte mer avta,</t> <t>för HERREN ska vara ditt eviga ljus</t> <t>och dina sorgedagar ska vara slut.</t>


text:
<t><f>ⓕ</f> Då ska alla i ditt folk vara rättfärdiga</t> <t>och besitta landet för evigt,</t> <t>som ett skott av min plantering,</t> <t>som ett verk av mina händer</t> <t>för att förhärliga mig.</t>


text:
<t>Av den minste ska det bli tusen,</t> <t>av den ringaste ett stort folk.</t> <t>Jag, HERREN, ska låta det ske snabbt</t> <t>när dess tid kommer.</t>


text:
<pb/><f>ⓖ</f> Herren GUDS Ande <pb/><t>är över mig,</t> <t>för HERREN har smort mig<f>[314]</f></t> <t>till att förkunna glädjens budskap</t> <t>för de ödmjuka<f>[315]</f>.</t> <t>Han har sänt mig</t> <t>att förbinda dem som har</t> <t>förkrossade hjärtan,</t> <t>att utropa frihet för de fångna</t> <t>och befrielse för de bundna,</t>


text:
<t><f>ⓗ</f> att förkunna ett nådens år</t> <t>från HERREN</t> <t>och en hämndens dag</t> <t>från vår Gud,</t> <t>att trösta alla sörjande,</t>


text:
<t><f>ⓘ</f> att ge de sörjande i Sion</t> <t>huvudprydnad i stället för aska,</t> <t>glädjens olja i stället för sorg,</t> <t>lovsångsdräkt i stället för</t> <t>en modfälld ande.</t> <t>Och de ska kallas</t> <t>"rättfärdighetens terebinter",</t> <t>planterade av HERREN</t> <t>till hans förhärligande. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓙ</f> De ska bygga upp gamla ruiner,</t> <t>upprätta det som förr legat öde.</t> <t>De ska bygga upp</t> <t>ruinstäderna igen,</t> <t>platser som varit öde</t> <t>i generation efter generation.</t>


text:
<t><f>ⓚ</f> Främlingar ska stå och valla</t> <t>era hjordar,</t> <t>utlänningar sköta</t> <t>era åkrar och vingårdar.</t>


text:
<t><f>ⓛ</f> Och ni ska heta "HERRENS präster",</t> <t>man ska kalla er:</t> <t>"Vår Guds tjänare".</t> <t>Ni ska få njuta av</t> <t>hednafolkens skatter</t> <t>och ståta med deras härlighet.</t>


text:
<t><f>ⓜ</f> Ni ska få dubbelt igen för er skam,</t> <t>och de som förödmjukades</t> <t>ska nu jubla över sin del.</t> <t>Därför ska de få en dubbel lott</t> <t>i sitt land,</t> <t>evig glädje ska de få,</t>


text:
<t><f>ⓝ</f> för jag, HERREN, älskar det rätta</t> <t>och hatar orättfärdigt rofferi.</t> <t>Jag ska ge dem deras lön i trofasthet</t> <t>och sluta ett evigt förbund</t> <t>med dem.</t>


text:
<t>Deras släkte ska vara känt</t> <t>bland folken,</t> <t>deras avkomma bland folkslagen.</t> <t>Alla som ser dem ska förstå</t> <t>att de är det släkte</t> <t>som HERREN har välsignat. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓞ</f> Jag gläder mig stort i HERREN,</t> <t>min själ fröjdar sig i min Gud,</t> <t>för han har klätt mig</t> <t>i frälsningens klädnad</t> <t>och svept in mig</t> <t>i rättfärdighetens mantel,</t> <t>som när brudgummen</t> <t>sätter turbanen<f>[316]</f> på sitt huvud,</t> <t>som när bruden</t> <t>pryder sig med sina smycken.</t>


text:
<t><f>ⓟ</f> För liksom jorden</t> <t>låter sina växter spira fram</t> <t>och en trädgård</t> <t>låter sin sådd växa upp,</t> <t>så ska Herren Gud</t> <t>låta rättfärdighet och lovsång</t> <t>växa upp inför alla folk.</t>


text:
<pb/><f>ⓠ</f> För Sions skull <pb/><t>vill jag inte tiga,</t> <t>för Jerusalems skull</t> <t>vill jag inte unna mig någon ro</t> <t>förrän dess rättfärdighet</t> <t>går upp som solens sken</t> <t>och dess frälsning</t> <t>som ett brinnande bloss.</t>


text:
<t><f>ⓡ</f> Folken ska se din rättfärdighet</t> <t>och alla kungar din härlighet.</t> <t>Du ska få ett nytt namn,</t> <t>som HERRENS mun ska bestämma.</t>


text:
<t><f>ⓢ</f> Du ska vara en härlig krona</t> <t>i HERRENS hand,</t> <t>ett kungligt diadem</t> <t>i din Guds hand.</t>


text:
<t><f>ⓣ</f> Du ska inte mer kallas</t> <t>"den övergivna",<f>[317]</f></t> <t>ditt land ska inte mer kallas</t> <t>"ödemark",</t> <t>utan du ska heta "min kära"<f>[318]</f></t> <t>och ditt land "den äkta hustrun",</t> <t>för HERREN har dig kär,</t> <t>ditt land har fått sin äkta man.</t>


text:
<t><f>ⓤ</f> För som när en ung man</t> <t>gifter sig med en jungfru,</t> <t>så ska dina barn gifta sig med dig,</t> <t>och som en brudgum</t> <t>jublar över sin brud,</t> <t>så ska din Gud jubla över dig. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓥ</f> På dina murar, Jerusalem,</t> <t>har jag ställt väktare.</t> <t>Varken dag eller natt</t> <t>får de någonsin tystna.</t> <t>Ni som ropar till HERREN,</t> <t>unna er ingen ro,</t>


text:
<t><f>ⓦ</f> och ge honom ingen ro</t> <t>förrän han upprättar Jerusalem</t> <t>och gör det till en lovsång</t> <t>på jorden.</t>


text:
<t><f>ⓧ</f> HERREN har lovat med ed</t> <t>vid sin högra hand</t> <t>och sin starka arm:</t> <t>Jag ska inte mer ge din säd</t> <t>som mat åt dina fiender,</t> <t>och främlingar ska inte dricka</t> <t>ditt nya vin,</t> <t>frukten av din möda.</t>


text:
<t>De som samlar in säden</t> <t>ska få äta den och lova HERREN,</t> <t>och de som skördar vinet</t> <t>ska få dricka det</t> <t>på min helgedoms förgårdar<f>[319]</f>. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓨ</f> Gå fram, fram genom portarna,</t> <t>bana väg för folket!</t> <t>Röj, röj en väg</t> <t>och rensa bort stenarna,</t> <t>res ett baner för folken!</t>


text:
<t><f>ⓩ</f> Se, HERREN förkunnar</t> <t>till jordens ände:</t> <t>Säg till dottern Sion:</t> <t>Se, din frälsning kommer!</t> <t>Se, han har med sig sin lön,</t> <t>hans segerbyte</t> <t>går framför honom.</t>


text:
<t><f>ⓐ</f> Man ska kalla dem</t> <t>"det heliga folket",</t> <t>"HERRENS återlösta".</t> <t>Och du ska kallas</t> <t>"den eftersökta",</t> <t>"staden som inte</t> <t>blir övergiven".</t>


text:
<pb/><f>ⓑ</f> Vem är han som kommer <pb/><t>från Edom,</t> <t>från Bosra<f>[320]</f> i högröda kläder,</t> <t>så ståtlig i sin dräkt,</t> <t>så stolt i sin stora kraft?</t> <t>"Det är jag som talar i rättfärdighet,</t> <t>som är mäktig att frälsa."</t>


text:
<t><f>ⓒ</f> Varför är din dräkt så röd,</t> <t>varför liknar dina kläder</t> <t>en vintrampares?</t>


text:
<t><f>ⓓ</f> "Jag har trampat vinpressen själv,</t> <t>ingen bland folken hjälpte mig.</t> <t>Jag trampade dem i min vrede,</t> <t>trampade sönder dem i min harm.</t> <t>Deras blod stänkte på mina kläder,</t> <t>och jag fick</t> <t>hela min dräkt fläckad.</t>


text:
<t><f>ⓔ</f> För hämndens dag var i mitt hjärta</t> <t>och året för min återlösning</t> <t>hade kommit.</t>


text:
<t><f>ⓕ</f> Jag såg mig omkring,</t> <t>men det fanns ingen hjälpare.</t> <t>Jag stod där förundrad,</t> <t>men det fanns ingen</t> <t>som stödde mig.</t> <t>Då hjälpte mig min egen arm,</t> <t>och min vrede stödde mig.</t>


text:
<t><f>ⓖ</f> Jag trampade ner folken i min vrede</t> <t>och gjorde dem druckna</t> <t>i min harm,</t> <t>jag lät deras blod rinna ner</t> <t>på jorden."</t>


text:
<t><f>ⓗ</f> Jag vill förkunna</t> <t>HERRENS nådegärningar,</t> <t>HERRENS lov,</t> <t>efter allt som HERREN</t> <t>har gjort för oss,</t> <t>allt det goda som han gjort</t> <t>för Israels hus</t> <t>efter sin barmhärtighet</t> <t>och stora nåd.</t>


text:
<t>Han sade: "De är ju mitt folk,</t> <t>barn som inte ska svika."</t> <t>Och han blev deras frälsare.</t>


text:
<t><f>ⓘ</f> I all deras nöd</t> <t>var ingen verklig nöd,<f>[321]</f></t> <t>hans ansiktes ängel frälste dem.</t> <t>I sin kärlek och medömkan</t> <t>återlöste han dem,</t> <t>han lyfte upp dem och bar dem</t> <t>ständigt i forna dagar.<f>[322]</f> <pb/></t>


text:
<t><f>ⓙ</f> Men de var upproriska</t> <t>och bedrövade hans helige Ande.</t> <t>Därför blev han deras fiende,</t> <t>han stred själv mot dem.</t>


text:
<t><f>ⓚ</f> Då tänkte hans folk</t> <t>på gångna tider,</t> <t>de tänkte på Mose:</t> <t>Var är nu han som förde dem</t> <t>upp ur havet,</t> <t>tillsammans med herden</t> <t>för hans hjord?</t> <t>Var är han som lade sin helige Ande</t> <t>i deras bröst,</t>


text:
<t>han som lät sin härliga arm</t> <t>gå fram vid Moses högra sida,</t> <t>han som klöv vattnet framför dem</t> <t>och gjorde sig ett evigt namn,</t>


text:
<t>han som förde dem genom djupen</t> <t>så att de likt springare i öknen</t> <t>inte stapplade?</t>


text:
<t>Som när boskap går ner i dalen</t> <t>fördes de av HERRENS Ande till ro.</t> <t>Så ledde du ditt folk</t> <t>och gjorde dig ett härligt namn. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓛ</f> Blicka ner från himlen,</t> <t>se till oss från din heliga</t> <t>och härliga boning!</t> <t>Var är nu din lidelse</t> <t>och din kraft?</t> <t>Ditt hjärtas ömhet</t> <t>och din barmhärtighet</t> <t>har dragit sig tillbaka från mig.</t>


text:
<t><f>ⓜ</f> Du är ju vår Far!</t> <t>Abraham vet inte om oss,</t> <t>Israel känner oss inte.<f>[323]</f></t> <t>Men du, HERRE, är vår Far.</t> <t>Vår Återlösare av evighet</t> <t>är ditt namn.</t>


text:
<t><f>ⓝ</f> Varför, o HERRE, låter du oss</t> <t>gå vilse från dina vägar,</t> <t>och varför förhärdar du</t> <t>våra hjärtan</t> <t>så att vi inte fruktar dig?</t> <t>Vänd tillbaka,</t> <t>för dina tjänares skull,</t> <t>för din arvedels stammars skull. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓞ</f> En kort tid ägde ditt heliga folk</t> <t>sitt land.</t> <t>Våra fiender trampade ner</t> <t>din helgedom.</t>


text:
<t>Vi har blivit som de</t> <t>som du aldrig har varit herre över,</t> <t>som inte har uppkallats</t> <t>efter ditt namn.</t>


text:
<pb/><f>ⓟ</f> O, att du rev isär himlen <pb/><t>och kom ner</t> <t>så att bergen bävade inför dig,</t>


text:
<t><f>ⓠ</f> som när eld antänder ris</t> <t>och elden får vattnet att koka,</t> <t>så att ditt namn blir känt</t> <t>för dina fiender</t> <t>och hednafolken darrar för dig.</t>


text:
<t><f>ⓡ</f> När du gjorde</t> <t>förunderliga gärningar</t> <t>som vi inte väntade oss,</t> <t>då kom du ner</t> <t>och bergen bävade inför dig.</t>


text:
<t>Aldrig har någon hört,</t> <t>inget öra har uppfattat,</t> <t>inget öga har sett</t> <t>en annan Gud än dig,</t> <t>som gör sådant för dem</t> <t>som väntar på honom.</t>


text:
<t>Du kom för att hjälpa dem</t> <t>som gjorde det rätta med fröjd,</t> <t>som tänkte på dig på dina vägar. <pb/>Men se, du blev vred</t> <t>när vi syndade.</t> <t>Det har vi gjort länge —</t> <t>ska vi någonsin bli frälsta?</t>


text:
<t><f>ⓢ</f> Vi är alla orena,</t> <t>alla våra rättfärdiga gärningar</t> <t>är som en fläckad dräkt.<f>[324]</f></t> <t>Vi vissnar alla som löv,</t> <t>och som en vind sveper</t> <t>våra missgärningar bort oss.</t>


text:
<t>Ingen åkallar ditt namn,</t> <t>ingen vaknar</t> <t>för att hålla sig till dig,</t> <t>för du har dolt ditt ansikte för oss,</t> <t>överlämnat oss åt<f>[325]</f></t> <t>vår missgärning. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓣ</f> Men HERRE, du är vår Far.</t> <t>Vi är leran,</t> <t>och du är den som format oss,</t> <t>vi är alla verk av din hand.</t>


text:
<t><f>ⓤ</f> Var då inte så oerhört vred, HERRE,</t> <t>tänk inte för alltid</t> <t>på vår missgärning.</t> <t>Tänk på att vi alla är ditt folk.</t>


text:
<t><f>ⓥ</f> Vårt heliga och härliga hus,</t> <t>där våra fäder lovade dig,</t> <t>är eldens byte.</t> <t>Allt som är dyrbart för oss</t> <t>har lämnats åt förödelsen.</t>


text:
<t>Kan du trots detta</t> <t>hålla dig tillbaka, HERRE?</t> <t>Kan du tiga</t> <t>och låta oss lida så mycket?</t>


text:
<pb/><f>ⓦ</f> Jag lät mig sökas av dem <pb/><t>som inte frågade efter mig,</t> <t>jag lät mig finnas av dem</t> <t>som inte sökte mig.</t> <t>Till ett folk som inte åkallade</t> <t>mitt namn sade jag:</t> <t>"Här är jag, här är jag."<f>[326]</f> <pb/></t>


text:
<t><f>ⓧ</f> Hela dagen har jag</t> <t>räckt ut mina händer</t> <t>mot ett trotsigt folk,</t> <t>som vandrar den väg</t> <t>som inte är god,</t> <t>som följer sina egna tankar,</t>


text:
<t><f>ⓨ</f> ett folk som ständigt kränker mig</t> <t>rakt i ansiktet.</t> <t>De bär fram offer i trädgårdar</t> <t>och tänder offereld<f>[327]</f></t> <t>på tegelaltaren,</t>


text:
<t><f>ⓩ</f> de håller till bland gravar</t> <t>och tillbringar nätter</t> <t>i gömda nästen,</t> <t>de äter svinkött<f>[328]</f></t> <t>och har oren mat<f>[329]</f> i sina kärl.</t>


text:
<t><f>ⓐ</f> De säger: "Håll dig undan!</t> <t>Kom inte nära mig,</t> <t>för jag är heligare än du."</t> <t>De är som rök i min näsa,</t> <t>en eld som brinner dagen lång. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓑ</f> Se, det står skrivet inför mig:</t> <t>Jag tiger inte</t> <t>förrän jag gett dem vad de förtjänar,</t> <t>gett det i deras famn,</t>


text:
<t><f>ⓒ</f> för både deras egna missgärningar</t> <t>och deras fäders, säger HERREN,</t> <t>för att de tände offereld på bergen</t> <t>och hånade mig på höjderna.</t> <t>Jag ska mäta upp i deras famn</t> <t>lönen för vad de tidigare har gjort. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓓ</f> Så säger HERREN:</t> <t>När man finner saft i en druvklase</t> <t>säger man:</t> <t>"Förstör den inte!</t> <t>Det finns välsignelse i den."</t> <t>Så ska också jag göra</t> <t>för mina tjänares skull,</t> <t>jag ska inte förgöra dem alla.</t>


text:
<t><f>ⓔ</f> Jag ska låta</t> <t>en avkomma gå ut från Jakob,</t> <t>från Juda en arvinge</t> <t>till mina berg,</t> <t>för mina utvalda ska besitta landet</t> <t>och mina tjänare ska bo där.</t>


text:
<t><f>ⓕ</f> För mitt folk, som frågar efter mig,</t> <t>ska Saron<f>[330]</f> bli en betesmark för får</t> <t>och Akors dal<f>[331]</f></t> <t>en lägerplats för kor. <pb/></t>


text:
<t>Men ni som överger HERREN</t> <t>och glömmer mitt heliga berg,</t> <t>ni som dukar bord åt Lyckan</t> <t>och häller upp blandat vin</t> <t>åt Ödet<f>[332]</f>,</t>


text:
<t><f>ⓖ</f> jag ska låta svärdet bli ert öde.</t> <t>Alla ska ni få böja er ner</t> <t>för att slaktas,</t> <t>för ni svarade inte när jag kallade,</t> <t>ni lyssnade inte när jag talade.</t> <t>Ni gjorde det som var ont</t> <t>i mina ögon</t> <t>och valde det som misshagade mig. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓗ</f> Därför säger Herren Gud så:</t> <t>Se, mina tjänare ska äta,</t> <t>men ni ska hungra.</t> <t>Mina tjänare ska dricka,</t> <t>men ni ska törsta.</t> <t>Mina tjänare ska glädjas,</t> <t>men ni ska skämmas.</t>


text:
<t>Mina tjänare ska jubla</t> <t>i hjärtats fröjd,</t> <t>men ni ska ropa i hjärtats plåga</t> <t>och jämra er i förtvivlan.</t>


text:
<t><f>ⓘ</f> Ni ska överlämna ert namn</t> <t>åt mina utvalda</t> <t>till att användas som en förbannelse,</t> <t>och Herren Gud ska döda dig.</t> <t>Men åt sina tjänare</t> <t>ska han ge ett annat namn.</t>


text:
<t><f>ⓙ</f> Den som välsignar sig i landet</t> <t>ska välsigna sig vid</t> <t>Sanningens Gud<f>[333]</f>,</t> <t>och den som ger sin ed i landet</t> <t>ska svära vid Sanningens Gud,</t> <t>för de forna bedrövelserna</t> <t>är glömda och dolda</t> <t>för mina ögon.</t>


text:
<t><f>ⓚ</f> Se, jag skapar nya himlar</t> <t>och en ny jord,</t> <t>och man ska inte mer minnas</t> <t>det förgångna eller tänka på det.<f>[334]</f></t>


text:
<t><f>ⓛ</f> Nej, fröjda er och jubla för evigt</t> <t>över det som jag skapar!</t> <t>För se, jag skapar Jerusalem till jubel</t> <t>och dess folk till fröjd.</t>


text:
<t><f>ⓜ</f> Jag ska jubla över Jerusalem,</t> <t>fröjda mig över mitt folk.</t> <t>Där ska inte mer höras</t> <t>gråt eller klagan. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓝ</f> Där ska inte mer finnas spädbarn</t> <t>som lever bara några dagar,</t> <t>eller gamla män</t> <t>som inte uppnår sina dagars mått.</t> <t>Den som dör vid hundra års ålder</t> <t>är en ung man,</t> <t>och först vid hundra års ålder</t> <t>ska syndaren drabbas</t> <t>av förbannelsen.</t>


text:
<t><f>ⓞ</f> De ska bygga hus och få bo i dem,</t> <t>plantera vingårdar</t> <t>och äta deras frukt.</t>


text:
<t><f>ⓟ</f> När de bygger hus</t> <t>ska andra inte bo i dem,</t> <t>när de planterar något</t> <t>ska andra inte äta av det.</t> <t>Mitt folks ålder ska bli</t> <t>som ett träds ålder,</t> <t>mina utvalda ska länge få njuta</t> <t>av sina händers verk.</t>


text:
<t><f>ⓠ</f> De ska inte arbeta förgäves</t> <t>och inte föda barn till plötslig död,</t> <t>för de är ett släkte</t> <t>välsignat av HERREN,</t> <t>de och deras efterkommande</t> <t>tillsammans.</t>


text:
<t><f>ⓡ</f> Och det ska ske att</t> <t>innan de ropar ska jag svara,</t> <t>medan de ännu talar</t> <t>ska jag höra.</t>


text:
<t><f>ⓢ</f> Vargar ska beta med lamm,</t> <t>lejon ska äta halm som oxar,</t> <t>och stoft ska vara ormens föda.</t> <t>Ingenstans på mitt heliga berg</t> <t>ska de göra något ont</t> <t>eller skadligt, säger HERREN.</t>


text:
<pb/><f>ⓣ</f> Så säger HERREN: <pb/><t>Himlen är min tron</t> <t>och jorden är mina fötters pall.</t> <t>Vad för ett hus</t> <t>kan ni bygga åt mig,</t> <t>vad för en plats där jag kan vila?<f>[335]</f></t>


text:
<t><f>ⓤ</f> Allt detta har min hand gjort</t> <t>så att det blev till, säger HERREN.</t> <t>Jag ser till den som är betryckt</t> <t>och har en förkrossad ande,</t> <t>som fruktar mitt ord. <pb/></t>


text:
<t>Den som slaktar en oxe</t> <t>är som en som dödar</t> <t>en människa,</t> <t>den som offrar ett lamm</t> <t>är som en som bryter nacken</t> <t>på en hund,</t> <t>den som bär fram ett matoffer</t> <t>är som en som bär fram svinblod<f>[336]</f>,</t> <t>den som offrar rökelse</t> <t>är som den som hyllar en avgud.</t> <t>De har valt att gå sina egna vägar</t> <t>och har sin själs glädje</t> <t>i sina vidrigheter.</t>


text:
<t><f>ⓥ</f> Därför ska också jag</t> <t>välja deras ofärd</t> <t>och låta det de fruktar</t> <t>drabba dem.</t> <t>För jag ropade, men ingen svarade,</t> <t>jag talade, men ingen lyssnade.</t> <t>De gjorde det som var ont</t> <t>i mina ögon,</t> <t>de valde det</t> <t>som misshagade mig. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓦ</f> Hör HERRENS ord,</t> <t>ni som fruktar hans ord!</t> <t>Era bröder som hatar er</t> <t>och stöter bort er</t> <t>för mitt namns skull,</t> <t>de säger:</t> <t>"HERREN kan visa sin härlighet</t> <t>så att vi får se er glädje!"</t> <t>Men de ska få skämmas.</t>


text:
<t>Hör hur det larmar i staden,</t> <t>hör rösten<f>[337]</f> från templet,</t> <t>rösten av HERREN</t> <t>som ger sina fiender</t> <t>vad de förtjänar! <pb/></t>


text:
<t><f>ⓧ</f> Innan Sion har känt några värkar</t> <t>föder hon,</t> <t>innan hon känt någon vånda</t> <t>har hon fött en son.</t>


text:
<t>Vem har hört något sådant,</t> <t>vem har sett något liknande?</t> <t>Kan ett land komma till liv</t> <t>på en enda dag,</t> <t>eller ett folk födas på ett ögonblick,</t> <t>eftersom Sion föder sina barn</t> <t>redan när värkarna börjar?</t>


text:
<t>Skulle jag öppna moderlivet</t> <t>men inte låta födseln ske?</t> <t>säger HERREN.</t> <t>Eller skulle jag som låter födseln ske</t> <t>sedan hålla tillbaka barnet?</t> <t>säger din Gud. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓨ</f> Gläd er med Jerusalem,</t> <t>fröjda er med henne,</t> <t>alla ni som älskar henne!</t> <t>Jubla högt med henne,</t> <t>alla ni som har sörjt över henne,</t>


text:
<t>så att ni får dia er mätta</t> <t>vid hennes trösterika bröst,</t> <t>suga och njuta av</t> <t>hennes härliga rikedom<f>[338]</f>.</t>


text:
<t><f>ⓩ</f> För så säger HERREN:</t> <t>Se, jag leder frid till henne</t> <t>som en flod</t> <t>och folkens härlighet</t> <t>som en översvämmande älv.</t> <t>Ni ska få dia</t> <t>och bli burna på höften</t> <t>och sitta i knäet och bli smekta<f>[339]</f>.</t>


text:
<t><f>ⓐ</f> Som en mor tröstar sitt barn</t> <t>ska jag trösta er.</t> <t>I Jerusalem ska ni få tröst.</t>


text:
<t><f>ⓑ</f> När ni får se det</t> <t>ska era hjärtan glädjas,</t> <t>era ben<f>[340]</f> ska få liv</t> <t>likt spirande gräs.</t> <t>HERRENS hand ska bli känd</t> <t>för hans tjänare,</t> <t>men hans fiender</t> <t>får känna hans vrede. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓒ</f> För se,</t> <t>HERREN ska komma med eld,</t> <t>och hans vagnar är</t> <t>som en stormvind.</t> <t>Han låter sin vrede drabba</t> <t>med hetta</t> <t>och sitt straff med eldslågor,</t>


text:
<t><f>ⓓ</f> för med eld och med sitt svärd</t> <t>ska HERREN gå till rätta</t> <t>med alla människor,</t> <t>och många ska bli slagna av HERREN.</t>


text:
<t><f>ⓔ</f> De som inviger och renar sig</t> <t>för att gå in i trädgårdarna,</t> <t>anförda av en som står i mitten,</t> <t>de som äter svinkött</t> <t>och annat avskyvärt och möss,</t> <t>de ska alla förgås, säger HERREN.</t>


text:
<pb/><f>ⓕ</f> Jag känner deras gärningar och deras tankar. Den tid kommer då jag ska samla alla folk och språk, och de ska komma och se min härlighet.


text:
<f>ⓖ</f> Jag ska sätta ett tecken bland dem. Några av dem som blir räddade ska jag sända som budbärare till hednafolken, till Tarshish, till Pul och Lud, bågskyttefolken<f>[341]</f>, till Tubal<f>[342]</f> och Grekland<f>[343]</f>, till kustländerna i fjärran som inte har hört talas om mig eller sett min härlighet. De ska förkunna min härlighet bland hednafolken.


text:
<f>ⓗ</f> De ska som en offergåva åt HERREN föra ut alla era bröder från alla hednafolk på hästar, vagnar och kärror<f>[344]</f>, på mulåsnor och dromedarer upp till mitt heliga berg i Jerusalem, säger HERREN, på samma sätt som Israels folk för fram offergåvor i rena kärl till HERRENS hus.


text:
<pb/><f>ⓙ</f> För liksom de nya himlarna och den nya jorden som jag skapar blir bestående inför mig, så ska era efterkommande och ert namn bestå, säger HERREN.


text:
<f>ⓚ</f> Och nymånadsdag efter nymånadsdag och sabbatsdag efter sabbatsdag ska alla människor komma och tillbe inför mig, säger HERREN.


text:
<f>ⓛ</f> Och de ska gå ut och se liken av de människor som gjorde uppror mot mig. Deras mask ska inte dö och deras eld ska inte släckas. De ska vara en vämjelse för alla människor.


text:
<pb/><f>ⓐ</f> Detta är Jeremias ord. <pb/>Jeremia, Hilkias son, var en av prästerna i Anatot<f>[1]</f> i Benjamins land.


text:
<f>ⓑ</f> HERRENS ord kom till honom i Juda kung Josias, Amons sons, trettonde regeringsår<f>[2]</f>,


text:
<f>ⓒ</f> och sedan under Juda kung Jojakim, Josias son, ända till slutet av Juda kung Sidkias, Josias sons, elfte regeringsår<f>[3]</f> då Jerusalems invånare fördes bort i fångenskap i femte månaden.


text:
<f>ⓓ</f> ”Innan jag formade dig i moderlivet utvalde jag dig, och innan du kom fram ur modersskötet helgade jag dig. Jag satte dig till profet för folken<f>[4]</f>.”


text:
<f>ⓕ</f> Då sade HERREN till mig: ”Säg inte: Jag är för ung, utan gå vart jag än sänder dig och tala vad jag än befaller dig.


text:
<f>ⓗ</f> Och HERREN räckte ut sin hand, rörde vid min mun och sade till mig: ”Se, jag lägger mina ord i din mun.


text:
<f>ⓘ</f> Jag sätter dig i dag över folk och riken för att rycka upp och bryta ner, förgöra och fördärva, bygga upp och plantera.”


text:
<pb/>HERRENS ord kom till mig. Han sade: ”Vad ser du, Jeremia?” Jag svarade: ”Jag ser en gren av ett mandelträd<f>[6]</f>.”


text:
<pb/><f>ⓚ</f> HERRENS ord kom till mig för andra gången. Han sade: ”Vad ser du?” Jag svarade: ”Jag ser en kokande gryta i norr som lutar hitåt.”


text:
<f>ⓜ</f> Se, jag ska kalla på alla stammar i rikena norrut<f>[7]</f>, säger HERREN. De ska komma och sätta upp var och en sin tron vid ingången till Jerusalems portar och vid dess murar runt omkring och vid alla Juda städer.


text:
<f>ⓝ</f> Jag ska uttala mina domar mot dem för all deras ondska, därför att de har övergett mig och tänt rökelse åt andra gudar och tillbett sina händers verk.


text:
<pb/><f>ⓞ</f> Fäst upp dina kläder! Res dig och tala till dem allt som jag befaller dig. Var inte förskräckt för dem, så att jag inte låter skräck drabba dig inför dem.


text:
<f>ⓟ</f> Se, jag gör dig i dag till en befäst stad, till en järnpelare och en kopparmur mot hela landet, mot Juda kungar, dess furstar och präster och mot folket i landet.


text:
<f>ⓠ</f> Gå och predika för Jerusalem och säg: Så säger HERREN: <pb/><t>Jag minns din ungdoms hängivenhet,</t> <t>hur du älskade mig</t> <t>under din brudtid</t> <t>och följde mig i öknen,</t> <t>i landet där man inte sår.</t>


text:
<t><f>ⓡ</f> Israel var heligt för HERREN,</t> <t>den första frukten av hans skörd.</t> <t>Alla som äter av den</t> <t>drar på sig skuld,</t> <t>olycka drabbar dem,</t> <t>säger HERREN. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓢ</f> Så säger HERREN:</t> <t>Vad fann era fäder för fel hos mig,</t> <t>eftersom de gick bort ifrån mig</t> <t>och följde värdelösa avgudar</t> <t>och själva blev värdelösa?</t>


text:
<t><f>ⓣ</f> De frågade inte: ”Var är HERREN,</t> <t>han som förde oss upp</t> <t>ur Egyptens land,</t> <t>han som ledde oss i öknen,</t> <t>det öde och oländiga landet,</t> <t>torkans och dödsskuggans land,</t> <t>landet där ingen färdas</t> <t>och där ingen människa bor?”</t>


text:
<t><f>ⓤ</f> Jag förde er in i det bördiga landet</t> <t>och ni fick äta dess frukt</t> <t>och dess goda.</t> <t>Men när ni hade kommit dit,</t> <t>orenade ni mitt land</t> <t>och gjorde min arvedel avskyvärd. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓥ</f> Prästerna frågade inte:</t> <t>”Var är HERREN?”</t> <t>De som hade hand om lagen</t> <t>kände mig inte,</t> <t>och herdarna var trolösa</t> <t>mot mig.</t> <t>Profeterna profeterade i Baals namn</t> <t>och följde dem</t> <t>som inte kan hjälpa.</t>


text:
<t><f>ⓦ</f> Därför ska jag fortsätta</t> <t>gå till rätta med er, säger HERREN,</t> <t>och gå till rätta med era barnbarn. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓧ</f> Dra bort till kitteernas kuster</t> <t>och se efter,</t> <t>skicka bud till Kedar<f>[8]</f> och undersök,</t> <t>se om något sådant har hänt där:</t>


text:
<t><f>ⓨ</f> Har ett folk någonsin</t> <t>bytt bort sina gudar?</t> <t>Och ändå är de inga gudar.</t> <t>Men mitt folk har bytt bort</t> <t>sin härlighet</t> <t>mot något som inte kan hjälpa.</t>


text:
<t><f>ⓐ</f> för mitt folk har begått</t> <t>en dubbel synd:</t> <t>De har övergett mig,</t> <t>källan med det levande vattnet<f>[9]</f>,</t> <t>och gjort sig usla brunnar</t> <t>som inte håller vatten. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓑ</f> Är Israel en träl?</t> <t>Är han född som slav?</t> <t>Varför har han blivit ett byte?</t>


text:
<t><f>ⓒ</f> Lejonen<f>[10]</f> ryter mot honom,</t> <t>man hör dem morra.</t> <t>De gör hans land till en ödemark.</t> <t>Hans städer bränns ner</t> <t>så att ingen kan bo i dem.</t>


text:
<t><f>ⓓ</f> Även Memfis och Tachpanches<f>[11]</f> barn</t> <t>betar din hjässa kal<f>[12]</f>. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓔ</f> Men är det inte du själv</t> <t>som vållar dig detta,</t> <t>genom att du överger</t> <t>HERREN din Gud</t> <t>när han vill leda dig</t> <t>på den rätta vägen?</t>


text:
<t><f>ⓕ</f> Varför vill du till Egypten</t> <t>för att dricka av Nilens<f>[13]</f> vatten?</t> <t>Och varför vill du till Assyrien</t> <t>för att dricka av flodens vatten?</t>


text:
<t><f>ⓖ</f> Det är din ondska som tuktar dig</t> <t>och ditt avfall som straffar dig.</t> <t>Inse därför och tänk på</t> <t>hur ont och bittert det är</t> <t>att du överger HERREN din Gud</t> <t>och inte fruktar mig,</t> <t>säger Herren Gud Sebaot. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓗ</f> Redan för länge sedan</t> <t>bröt jag sönder ditt ok</t> <t>och slet av dina band,</t> <t>men du sade:</t> <t>”Jag vill inte tjäna dig.”</t> <t>På alla höga kullar</t> <t>och under alla gröna träd</t> <t>lade du dig ner och bedrev otukt.</t>


text:
<t><f>ⓘ</f> Jag hade planterat dig</t> <t>som en ädel vinstock, helt äkta.</t> <t>Hur kunde du då bli en oäkta,</t> <t>främmande vinstock för mig?</t>


text:
<t>Även om du tvättar dig med soda</t> <t>och tar mängder av såpa</t> <t>är ändå din synds fläckar</t> <t>kvar inför mig, säger Herren Gud. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓙ</f> Hur kan du säga:</t> <t>”Jag har inte orenat mig,</t> <t>jag har inte följt baalerna?”</t> <t>Tänk hur du bar dig åt i dalen,</t> <t>kom ihåg vad du har gjort!</t> <t>Du är som ett ystert kamelsto</t> <t>som löper hit och dit,</t>


text:
<t>som en vildåsna</t> <t>som är van vid öknen</t> <t>och flåsar i sin brunst.</t> <t>Vem kan hålla tillbaka</t> <t>hennes begär?</t> <t>Den som söker henne</t> <t>behöver inte löpa sig trött.</t> <t>Vid parningstiden<f>[14]</f></t> <t>finner man henne lätt.</t>


text:
<t><f>ⓚ</f> Akta din fot</t> <t>så att du inte tappar skon</t> <t>och din strupe</t> <t>så att den inte blir törstig.</t> <t>Men du svarar: ”Det är förgäves!</t> <t>Jag älskar främmande gudar</t> <t>och tänker följa dem.” <pb/></t>


text:
<t>Liksom tjuven står med skam</t> <t>när han ertappas,</t> <t>så ska Israels hus få skämmas</t> <t>med sina kungar och furstar,</t> <t>sina präster och profeter,</t>


text:
<t><f>ⓛ</f> de som säger till trästycket:</t> <t>”Du är min far”,</t> <t>och till stenen:</t> <t>”Du har fött mig”.</t> <t>De vänder ryggen mot mig</t> <t>och inte ansiktet.</t> <t>Men i olyckans tid ropar de:</t> <t>”Res dig och rädda oss!”</t>


text:
<t><f>ⓜ</f> Var är då dina gudar</t> <t>som du gjorde åt dig?</t> <t>Låt dem resa sig!</t> <t>Kan de rädda dig</t> <t>i din olyckas tid?</t> <t>För du, Juda,</t> <t>har lika många gudar</t> <t>som du har städer! <pb/></t>


text:
<t>Varför går ni till rätta med mig?</t> <t>Ni har alla vänt er bort från mig,</t> <t>säger HERREN.</t>


text:
<t><f>ⓝ</f> Förgäves har jag slagit era barn,</t> <t>de lät sig inte tillrättavisas.</t> <t>Likt ett lejon som vållar fördärv</t> <t>har ert eget svärd slukat</t> <t>era profeter. <pb/></t>


text:
<t>Du släkte, se HERRENS ord!</t> <t>Har jag varit en öken för Israel</t> <t>eller ett land av mörker?</t> <t>Varför säger mitt folk: ”Vi är fria,</t> <t>vi kommer inte mer till dig?”</t>


text:
<t><f>ⓞ</f> Inte glömmer en jungfru</t> <t>sina smycken</t> <t>eller en brud sin utstyrsel?</t> <t>Men mitt folk har i alla tider</t> <t>glömt mig. <pb/></t>


text:
<t>Hur skickligt går du inte till väga</t> <t>när du söker kärlek!</t> <t>Även de sämsta kvinnor</t> <t>har du lärt dina vägar.</t>


text:
<t>På dina mantelflikar finns blod</t> <t>av fattiga som var oskyldiga,</t> <t>de hade inte ertappats vid inbrott<f>[15]</f>.</t>


text:
<t>Trots allt detta säger du:</t> <t>”Jag är oskyldig.</t> <t>Han är inte arg på mig längre.”</t> <t>Men jag vill gå till rätta med dig,</t> <t>eftersom du säger:</t> <t>”Jag har inte syndat.”</t>


text:
<t><f>ⓟ</f> Varför far du än hit än dit</t> <t>för att ta en annan väg?</t> <t>Du blir besviken på Egypten</t> <t>liksom du blev besviken</t> <t>på Assyrien.<f>[16]</f></t>


text:
<t><f>ⓠ</f> Också därifrån måste du gå din väg</t> <t>med händerna på huvudet,<f>[17]</f></t> <t>för HERREN förkastar</t> <t>dem som du litar till,</t> <t>du får ingen framgång genom dem.</t>


text:
<pb/><f>ⓡ</f> Han sade: <pb/><t>Om en man skiljer sig</t> <t>från sin hustru</t> <t>och hon går ifrån honom</t> <t>och blir en annan mans hustru,</t> <t>får han då komma tillbaka<f>[18]</f></t> <t>till henne?</t> <t>Skulle inte då landet bli orenat?</t> <t>Du har bedrivit otukt</t> <t>med många älskare,</t> <t>och nu kommer du tillbaka till mig?</t> <t>säger HERREN.</t>


text:
<t><f>ⓢ</f> Lyft blicken mot de kala höjderna</t> <t>och se: Var har du inte</t> <t>blivit skändad?</t> <t>Vid vägarna satt du</t> <t>och väntade på dem</t> <t>som en arab i öknen.</t> <t>Du orenade landet</t> <t>med din otukt och din ondska. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓣ</f> Därför hölls regnskurarna tillbaka</t> <t>och inget vårregn föll.</t> <t>Men du hade</t> <t>en äktenskapsbryterskas panna</t> <t>och ville inte skämmas.</t>


text:
<t><f>ⓤ</f> ”Kan han då vara vred för evigt</t> <t>och hålla fast vid sin vrede</t> <t>för alltid?”</t> <t>Så talade du och gjorde</t> <t>allt ont du kunde.</t>


text:
<pb/><f>ⓥ</f> I kung Josias tid<f>[19]</f> sade HERREN till mig: Har du sett vad det avfälliga Israel har gjort? Hon gick upp på alla höga berg och bort under alla gröna träd och bedrev otukt.


text:
<f>ⓦ</f> Jag tänkte att hon skulle vända tillbaka till mig när hon hade gjort allt detta. Men hon vände inte tillbaka. <pb/>Hennes otrogna syster Juda såg det.


text:
<f>ⓧ</f> Och jag såg att fastän jag hade skilt mig från det avfälliga Israel och gett henne skilsmässobrev<f>[20]</f> på grund av hennes äktenskapsbrott, så skrämdes ändå inte hennes otrogna syster Juda av det. Hon gick också bort och bedrev otukt,


text:
hon orenade landet med sin lättsinniga otukt och begick äktenskapsbrott med sten och trä<f>[21]</f>.


text:
Och trots allt detta vände hennes otrogna syster Juda inte tillbaka till mig av hela sitt hjärta, utan bara i hyckleri, säger HERREN.


text:
<pb/><f>ⓨ</f> HERREN sade till mig: Det avfälliga Israel har visat sig mer rättfärdigt än det otrogna Juda.


text:
<f>ⓩ</f> Gå norrut och predika: Vänd om Israel, du avfälliga, säger HERREN. Då ska jag inte längre se på er med ovilja, för jag är nådig, säger HERREN, och ska inte vara vred för evigt.


text:
<pb/><f>ⓐ</f> Bekänn nu din missgärning, att du har avfallit från HERREN din Gud och löpt hit och dit efter främmande gudar under alla gröna träd. Du har inte lyssnat till min röst, säger HERREN.


text:
<pb/><f>ⓑ</f> Vänd om, ni avfälliga barn, säger HERREN, för jag är er rätte herre<f>[22]</f>. Och jag ska hämta er, en från varje stad och två från varje släkt, och föra er till Sion.


text:
<pb/><f>ⓓ</f> När ni på den tiden förökar er och blir fruktsamma i landet, säger HERREN, då ska man inte tala om HERRENS förbundsark mer eller tänka på den. Man ska inte komma ihåg den eller sakna den, och man ska inte göra någon ny.


text:
<f>ⓔ</f> På den tiden ska man kalla Jerusalem ”HERRENS tron”, och alla hednafolk ska samlas där för att ära HERRENS namn i Jerusalem. Och de ska inte mer följa sina onda och hårda hjärtan.


text:
På den tiden ska Juda hus gå till Israels hus, och tillsammans ska de komma från landet i norr till det land som jag gav era fäder till arvedel.


text:
<pb/><t>Jag sade:</t> <t>Vilken plats ska jag inte låta dig</t> <t>få bland barnen,</t> <t>och vilket ljuvligt land</t> <t>ska jag inte ge dig,</t> <t>den allra härligaste arvedel</t> <t>bland folken.</t> <t>Och jag sade:</t> <t>Då ska ni kalla mig Far</t> <t>och inte vända er bort</t> <t>från mig mer. <pb/></t>


text:
<t>Men som när en hustru</t> <t>är otrogen mot sin man,</t> <t>så har ni, Israels hus,</t> <t>varit otrogna mot mig,</t> <t>säger HERREN.</t>


text:
<t><f>ⓕ</f> Därför hörs rop på de kala höjderna,</t> <t>gråt och böner från Israels barn,</t> <t>för de har gått på villovägar</t> <t>och glömt HERREN sin Gud.</t>


text:
<t>Vänd om, ni avfälliga barn!</t> <t>Jag ska bota er från er otrohet.</t> <t>”Se, vi kommer till dig,</t> <t>för du är HERREN vår Gud.</t>


text:
<t><f>ⓖ</f> Ja, falskt var vårt hopp</t> <t>till höjderna,</t> <t>vårt larm på bergen.</t> <t>Ja, hos HERREN vår Gud</t> <t>finns frälsning för Israel.</t>


text:
<t><f>ⓗ</f> Men allt ifrån vår ungdom</t> <t>har skammens gud<f>[23]</f> förtärt</t> <t>frukten av våra fäders arbete,</t> <t>deras får och kor,</t> <t>deras söner och döttrar.</t>


text:
<t><f>ⓘ</f> Låt oss nu ligga här i vår skam</t> <t>och låt vanära täcka oss,</t> <t>för vi har syndat</t> <t>mot HERREN vår Gud,</t> <t>vi och våra fäder,</t> <t>från vår ungdom ända till i dag.</t> <t>Vi har inte lyssnat</t> <t>till HERREN vår Guds röst.”</t>


text:
<pb/>Om du vill vända tillbaka, Israel, <pb/><t>säger HERREN,</t> <t>vänd då om till mig.</t> <t>Om du tar bort</t> <t>dina avskyvärda gudar</t> <t>från min åsyn</t> <t>ska du slippa irra runt som flykting.</t>


text:
<t><f>ⓙ</f> Du ska svära i sanning,</t> <t>rätt och rättfärdighet:</t> <t>”Så sant HERREN lever”,</t> <t>och då ska hednafolken</t> <t>välsigna sig i honom</t> <t>och ha sin ära i honom. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓚ</f> Så säger HERREN</t> <t>till Juda män och till Jerusalem:</t> <t>Bryt er ny mark!</t> <t>Så inte bland törnen.</t>


text:
<t><f>ⓛ</f> Omskär er för HERREN,</t> <t>ta bort ert hjärtas förhud,</t> <t>ni Juda män</t> <t>och Jerusalems invånare.</t> <t>Annars ska min vrede</t> <t>bryta fram som en eld</t> <t>och brinna så att ingen kan släcka,</t> <t>för era onda gärningars skull.</t>


text:
<t><f>ⓜ</f> Förkunna i Juda</t> <t>och ropa och säg det i Jerusalem,</t> <t>blås i hornet i landet,</t> <t>ropa med hög röst och säg:</t> <t>”Låt oss samlas</t> <t>och gå in i de befästa städerna<f>[24]</f>!”</t>


text:
<t><f>ⓝ</f> Res ett baner i riktning mot Sion,</t> <t>sök skydd, stanna inte!</t> <t>För jag ska låta olyckan komma</t> <t>från norr med stor förödelse.</t>


text:
<t><f>ⓞ</f> Ett lejon kommer fram ur sitt snår,</t> <t>en folkfördärvare<f>[25]</f> bryter upp.</t> <t>Han går ut ur sin boning</t> <t>för att göra ditt land</t> <t>till en ödemark.</t> <t>Då läggs dina städer i ruiner</t> <t>så att ingen kan bo där.</t>


text:
<t><f>ⓟ</f> Klä er därför i säcktyg,</t> <t>klaga och jämra er,</t> <t>för HERRENS brinnande vrede</t> <t>har inte vänt sig bort från oss. <pb/></t>


text:
<t>På den dagen, säger HERREN,</t> <t>ska kungen och furstarna</t> <t>tappa modet,</t> <t>prästerna bli förfärade</t> <t>och profeterna vara bestörta.</t>


text:
<pb/><f>ⓠ</f> Men jag sade<f>[26]</f>: O, Herre Gud, hur svårt bedrog du inte detta folk och Jerusalem när du sade: ”Det ska gå er väl.” Svärdet är ju nära att ta våra liv!


text:
<pb/>På den tiden ska det sägas till detta folk och till Jerusalem: En brännhet vind från de kala höjderna i öknen sveper in mot dottern mitt folk — inte för att kasta säd eller rensa korn<f>[27]</f>,


text:
<pb/><t><f>ⓡ</f> Se, han stiger upp som ett moln,</t> <t>hans vagnar är som en stormvind,</t> <t>hans hästar är snabbare än örnar.</t> <t>Ve oss, vi är förlorade!</t>


text:
<t><f>ⓢ</f> Tvätta bort ondskan från ditt hjärta,</t> <t>Jerusalem, så att du blir räddad!</t> <t>Hur länge ska onda tankar</t> <t>bo i ditt bröst? <pb/></t>


text:
<t><f>ⓣ</f> Från Dan<f>[28]</f> hörs en röst ropa,</t> <t>från Efraims berg</t> <t>en som bådar olycka.</t>


text:
<t>Kungör för folken,</t> <t>tala om för Jerusalem:</t> <t>En belägringshär kommer</t> <t>från fjärran land</t> <t>och höjer sitt rop mot Juda städer.</t>


text:
<t><f>ⓤ</f> Som väktare kring ett åkerfält</t> <t>omringar de henne,</t> <t>för hon har varit upprorisk</t> <t>mot mig, säger HERREN.</t>


text:
<t><f>ⓥ</f> Din väg och dina gärningar</t> <t>vållar dig detta.</t> <t>Din ondska gör att det blir så bittert,</t> <t>att plågan träffar dig</t> <t>ända in i hjärtat. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓦ</f> O, mitt inre, mitt inre!</t> <t>Jag vrider mig av smärta</t> <t>i mitt hjärtas djup.</t> <t>Mitt hjärta klagar i mig,</t> <t>jag kan inte tiga,</t> <t>för min själ har hört</t> <t>hornstötar och stridsrop.</t>


text:
<t>Katastrof på katastrof ropas ut,</t> <t>hela landet läggs öde.</t> <t>Plötsligt blir mina tält förstörda,</t> <t>på ett ögonblick mina tältdukar. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓧ</f> Mitt folk är dåraktigt,</t> <t>de känner mig inte.</t> <t>De är oförnuftiga barn</t> <t>och förstår ingenting.</t> <t>De är skickliga på att göra ont,</t> <t>men de förstår inte att göra gott. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓨ</f> Jag såg på jorden,</t> <t>och den var öde och tom,</t> <t>upp mot himlen,</t> <t>och där fanns inget ljus.</t>


text:
<t><f>ⓐ</f> Jag såg mig om,</t> <t>och där fanns ingen människa,</t> <t>himlens alla fåglar hade flytt.</t>


text:
<t>Jag såg mig om,</t> <t>och det bördiga landet</t> <t>var en öken,</t> <t>alla dess städer var ödelagda</t> <t>inför HERRENS ansikte,</t> <t>för hans brinnande vrede. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓑ</f> För så säger HERREN:</t> <t>Hela landet ska bli en ödemark,</t> <t>men jag ska inte göra slut</t> <t>på det helt.</t>


text:
<t>Därför sörjer jorden</t> <t>och himlen ovanför mörknar,</t> <t>för vad jag har talat och beslutat</t> <t>ska jag inte ångra eller ta tillbaka.</t>


text:
<t>För larmet av ryttare och bågskyttar</t> <t>flyr hela staden.</t> <t>Man ger sig in i skogssnåren</t> <t>och upp bland klipporna.</t> <t>Alla städer är övergivna,</t> <t>ingen människa bor i dem mer. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓒ</f> Du ödelagda, vad vill du göra?</t> <t>Även om du klär dig i scharlakan</t> <t>och smyckar dig<f>[29]</f></t> <t>med smycken av guld,</t> <t>om du förstorar dina ögon</t> <t>med smink,</t> <t>så gör du dig vacker förgäves.</t> <t>Dina älskare föraktar dig,</t> <t>de vill ta ditt liv.</t>


text:
<t><f>ⓓ</f> För jag hör rop</t> <t>som från en födande kvinna,</t> <t>ångestrop</t> <t>som från en förstföderska.</t> <t>Det är dottern Sions röst.</t> <t>Hon flämtar,</t> <t>hon räcker ut sina händer:</t> <t>”O, ve mig!</t> <t>Mitt liv tynar bort</t> <t>inför mördare.”</t>


text:
<pb/><f>ⓔ</f> Gå runt på gatorna i Jerusalem <pb/><t>och lägg märke till vad ni ser,</t> <t>sök på torgen om ni finner någon,</t> <t>om det finns någon enda</t> <t>som gör rätt och frågar</t> <t>efter trohet.</t> <t>Då ska jag förlåta staden.</t>


text:
<t><f>ⓕ</f> HERRE, är det inte trohet</t> <t>dina ögon söker?</t> <t>Du slog dem,</t> <t>men de kände ingen smärta.</t> <t>Du gjorde slut på dem,</t> <t>men de vägrade</t> <t>att ta emot tillrättavisning.</t> <t>De gjorde sina pannor</t> <t>hårdare än klippan</t> <t>och vägrade omvända sig. <pb/></t>


text:
<t>Då tänkte jag:</t> <t>Det är bara enkelt folk,</t> <t>de är dåraktiga,</t> <t>för de känner inte HERRENS väg,</t> <t>sin Guds domslut.</t>


text:
<t><f>ⓖ</f> Nu går jag till de stora</t> <t>och talar med dem.</t> <t>De måste ju känna HERRENS väg</t> <t>och sin Guds domslut.</t> <t>Men också de har brutit sönder oket</t> <t>och slitit av banden.</t>


text:
<t><f>ⓗ</f> Därför ska lejonet från skogen</t> <t>slå dem</t> <t>och stäppvargen</t> <t>slita sönder dem.</t> <t>Leoparden ska lura</t> <t>vid deras städer</t> <t>och alla som går ut</t> <t>ska rivas ihjäl,</t> <t>för deras brott är många</t> <t>och deras avfall svåra<f>[30]</f>. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓘ</f> Varför skulle jag förlåta dig?</t> <t>Dina barn har övergett mig</t> <t>och svurit vid gudar</t> <t>som inte finns.</t> <t>Jag gav dem fullt upp av allt,</t> <t>men de var otrogna</t> <t>och samlades i skaror</t> <t>vid horhusen.</t>


text:
<t><f>ⓙ</f> De liknar välnärda,</t> <t>brunstiga hingstar,</t> <t>var och en gnäggar</t> <t>efter sin nästas hustru.</t>


text:
<t><f>ⓚ</f> Skulle jag inte straffa dem för sådant?</t> <t>säger HERREN.</t> <t>Skulle jag inte hämnas</t> <t>på ett folk som detta? <pb/></t>


text:
<t><f>ⓛ</f> Dra upp mot hennes</t> <t>vingårdsterrasser</t> <t>och förstör dem,</t> <t>men gör inte slut på henne helt.</t> <t>Riv bort hennes rankor,</t> <t>de tillhör inte HERREN,</t>


text:
<t><f>ⓜ</f> De har förnekat HERREN och sagt:</t> <t>”Han finns inte där.</t> <t>Inget ont ska drabba oss,</t> <t>svärd och svält ska vi inte möta.</t>


text:
<t>Profeterna blir till vind,</t> <t>Guds ord är inte i dem.</t> <t>Vad de säger ska drabba</t> <t>dem själva.” <pb/></t>


text:
<t><f>ⓝ</f> Därför säger HERREN Gud Sebaot så:</t> <t>Eftersom ni talar på det sättet,</t> <t>se, därför ska jag göra</t> <t>mina ord i din mun till en eld</t> <t>och detta folk till ved,</t> <t>och elden ska förtära dem.</t>


text:
<t><f>ⓞ</f> Se, jag ska sända ett hednafolk</t> <t>mot er fjärran ifrån,</t> <t>ni av Israels hus, säger HERREN,</t> <t>ett starkt hednafolk,</t> <t>ett urgammalt folk,</t> <t>ett folk vars språk du inte känner</t> <t>och vars tal du inte förstår.</t>


text:
<t><f>ⓟ</f> De ska sluka din skörd</t> <t>och ditt bröd,</t> <t>de ska sluka dina söner och döttrar,</t> <t>de ska sluka dina får och kor,</t> <t>de ska sluka dina vinstockar</t> <t>och fikonträd.</t> <t>Dina befästa städer som du litar på,</t> <t>ska de förstöra med svärd.</t>


text:
<f>ⓡ</f> Om ni då frågar: ”Varför har HERREN vår Gud gjort oss allt detta?” ska du svara dem: ”Liksom ni har övergett mig och tjänat främmande gudar i ert eget land, ska ni nu få tjäna främlingar i ett land som inte är ert.”


text:
<t><f>ⓢ</f> Hör detta,</t> <t>du dåraktiga folk utan förstånd!</t> <t>Ni har ögon och ser inte,</t> <t>ni har öron och hör inte.</t>


text:
<t><f>ⓣ</f> Skulle ni inte frukta mig,</t> <t>säger HERREN,</t> <t>skulle ni inte bäva för mig,</t> <t>jag som har satt sand</t> <t>till gräns för havet,</t> <t>till en evig gräns</t> <t>som det inte kan överskrida.</t> <t>Hur dess vågor än svallar</t> <t>förmår de inget,</t> <t>och hur de än brusar</t> <t>kan de inte komma över den. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓤ</f> Men detta folk har ett motsträvigt</t> <t>och upproriskt hjärta.</t> <t>De har vänt sig bort</t> <t>och gått sin egen väg.</t>


text:
<t><f>ⓥ</f> De säger inte i sina hjärtan:</t> <t>”Låt oss frukta HERREN vår Gud,</t> <t>som ger regn i rätt tid</t> <t>både höst och vår</t> <t>och som skänker oss</t> <t>de bestämda skördeveckorna.” <pb/></t>


text:
<t><f>ⓦ</f> Era missgärningar</t> <t>har nu bringat detta i olag,</t> <t>era synder håller det goda</t> <t>borta från er,</t>


text:
<t>för bland mitt folk</t> <t>finns ogudaktiga människor.</t> <t>De ligger i bakhåll</t> <t>liksom jägaren ligger på lur,</t> <t>de sätter snaror</t> <t>och fångar människor.</t>


text:
<t>Som en bur full av fåglar</t> <t>är deras hus fulla av svek.</t> <t>Därför har de blivit stora och rika,</t> <t>de har blivit feta och skinande.</t>


text:
<t><f>ⓧ</f> Deras onda gärningar</t> <t>har ingen gräns,</t> <t>de dömer inte rättvist,</t> <t>de verkar inte</t> <t>för den faderlöses sak</t> <t>och hjälper inte den fattige</t> <t>att få sin rätt.</t>


text:
<t>Skulle jag inte straffa dem för sådant?</t> <t>säger HERREN.</t> <t>Skulle jag inte hämnas</t> <t>på ett hednafolk som detta? <pb/></t>


text:
<t><f>ⓩ</f> Profeterna profeterar lögn,</t> <t>och prästerna styr efter deras råd.</t> <t>Så vill mitt folk ha det.</t> <t>Men vad ska ni göra</t> <t>när slutet på det kommer?</t>


text:
<pb/><f>ⓐ</f> Fly från Jerusalem, <pb/><t>ni Benjamins barn!</t> <t>Blås i hornet i Tekoa<f>[31]</f>,</t> <t>res ett högt baner</t> <t>i Bet-Hakkerem<f>[32]</f>,</t> <t>för en olycka hotar från norr</t> <t>med stor förödelse.</t>


text:
<t><f>ⓑ</f> Herdar ska komma över henne</t> <t>med sina hjordar.</t> <t>De ska slå upp sina tält</t> <t>runt omkring henne</t> <t>och var och en ska beta av</t> <t>sitt stycke.</t>


text:
<t>Rusta er till strid mot henne!</t> <t>”Kom, låt oss dra upp</t> <t>vid middagstid!</t> <t>Men ve oss, dagen går mot sitt slut</t> <t>och kvällens skuggor förlängs.</t>


text:
<t><f>ⓒ</f> För så säger HERREN Sebaot:</t> <t>Fäll träd och bygg vallar<f>[33]</f></t> <t>mot Jerusalem!</t> <t>Här är staden som ska straffas.</t> <t>Den är full av förtryck.</t>


text:
<t><f>ⓓ</f> Som en källa flödar av vatten,</t> <t>så flödar den av sin ondska.</t> <t>Man hör om våld och förödelse där,</t> <t>sår och slag är ständigt</t> <t>inför mina ögon.</t>


text:
<t>Ta varning, Jerusalem,</t> <t>så att jag inte vänder mig</t> <t>ifrån dig</t> <t>och gör dig till en ödemark,</t> <t>ett land där ingen bor. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓔ</f> Så säger HERREN Sebaot:</t> <t>Man ska bärga en efterskörd</t> <t>från dem som är kvar av Israel,</t> <t>som från en vinstock.</t> <t>Räck ut din hand på nytt,</t> <t>som när man plockar druvor</t> <t>från rankorna.</t>


text:
<t><f>ⓕ</f> Till vem ska jag tala</t> <t>och för vem ska jag vittna</t> <t>så att de hör?</t> <t>Deras öron är stängda<f>[34]</f></t> <t>så att de inte kan höra.</t> <t>HERRENS ord föraktas bland dem,</t> <t>de vill inte veta av det. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓖ</f> Därför är jag fylld av HERRENS vrede,</t> <t>jag orkar inte hålla tillbaka den.</t> <t>Ös ut den över barnen på gatan</t> <t>och över de unga där de samlas.</t> <t>Både man och kvinna ska drabbas,</t> <t>också den gamle</t> <t>och den som fyllt sina dagars mått.</t>


text:
<t><f>ⓗ</f> Främlingar ska ta över deras hus,</t> <t>deras åkrar och hustrur,</t> <t>för jag ska räcka ut min hand</t> <t>mot dem som bor i landet,</t> <t>säger HERREN. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓘ</f> Hög som låg,</t> <t>alla söker de oärlig vinst.</t> <t>Både profet och präst,</t> <t>alla handlar de lögnaktigt.</t>


text:
<t><f>ⓙ</f> De tar det lätt med att bota</t> <t>mitt folks skada</t> <t>och säger: ”Allt är väl, allt är väl!”</t> <t>Men allt är inte väl.</t>


text:
<t>De ska stå där med skam,</t> <t>för de har gjort avskyvärda saker.</t> <t>Ändå känner de ingen skam</t> <t>och förstår inte att blygas.</t> <t>Därför ska de falla</t> <t>bland dem som faller.</t> <t>När tiden kommer</t> <t>och jag straffar dem</t> <t>ska de komma på fall,</t> <t>säger HERREN. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓚ</f> Så säger HERREN:</t> <t>Ställ er vid vägarna och spana,</t> <t>fråga efter de urgamla stigarna.</t> <t>Fråga efter den goda vägen</t> <t>och vandra på den,</t> <t>så ska ni finna ro för era själar<f>[35]</f>.</t> <t>Men de svarade:</t> <t>”Vi vill inte vandra på den.”</t>


text:
<t><f>ⓛ</f> När jag satte väktare</t> <t>över er och sade:</t> <t>”Lyssna till basunens ljud”,</t> <t>svarade de: ”Vi vill inte lyssna.” <pb/></t>


text:
<t>Hör därför, ni hednafolk,</t> <t>och lägg märke till, du församling,</t> <t>vad som sker bland dem.</t>


text:
<t><f>ⓜ</f> Hör du jord: Se, jag ska låta</t> <t>olycka drabba detta folk,</t> <t>frukten av deras tankar,</t> <t>eftersom de inte har lyssnat</t> <t>på mina ord</t> <t>utan förkastat min lag. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓝ</f> Vad bryr jag mig om</t> <t>rökelse<f>[36]</f> från Saba</t> <t>eller finaste kalmus<f>[37]</f></t> <t>från fjärran land?</t> <t>Era brännoffer har jag inte behag till</t> <t>och era slaktoffer</t> <t>tycker jag inte om.</t>


text:
<t>Därför säger HERREN så:</t> <t>Se, jag ska lägga stötestenar</t> <t>framför detta folk,</t> <t>och på dem ska fäder och söner</t> <t>snubbla tillsammans,</t> <t>grannar och vänner förgås. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓞ</f> Så säger HERREN:</t> <t>Se, ett folk kommer</t> <t>från landet i norr,</t> <t>ett stort hednafolk reser sig</t> <t>vid jordens yttersta ände.</t>


text:
<t>De bär båge och lans<f>[38]</f>,</t> <t>de är grymma och skoningslösa.</t> <t>Deras röst är som havets dån,</t> <t>och på sina hästar rider de fram,</t> <t>rustade som kämpar till strid</t> <t>mot dig, dotter Sion.</t>


text:
<t><f>ⓟ</f> Vi har hört ryktet om dem.</t> <t>Våra händer sjunker ner,</t> <t>ängslan griper oss,</t> <t>ångest som hos en barnaföderska.</t>


text:
<t>Gå inte ut på fältet</t> <t>och vandra inte på vägen,</t> <t>för fiendens svärd är där</t> <t>med skräck från alla sidor.</t>


text:
<t><f>ⓠ</f> Du, mitt folk, min dotter,</t> <t>klä dig i säcktyg, rulla dig i aska,</t> <t>sjung sorgesång</t> <t>som efter ende sonen</t> <t>och håll bitter dödsklagan.</t> <t>Plötsligt drabbar oss fördärvaren. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓡ</f> Jag har satt dig att pröva mitt folk</t> <t>och gjort dig till en fast borg,</t> <t>för att du ska lära känna</t> <t>och pröva deras väg.</t>


text:
<t><f>ⓢ</f> Alla är de förhärdade rebeller</t> <t>som går med förtal,</t> <t>de är som koppar och järn,</t> <t>allihop är fördärvare.</t>


text:
<t>Blåsbälgen pustar,</t> <t>men ur elden kommer bara bly.</t> <t>Mer rening är meningslös,</t> <t>de onda rensas inte ut.</t>


text:
<pb/><f>ⓤ</f> Ställ dig i porten till HERRENS hus och ropa där ut detta ord: Hör HERRENS ord, alla ni av Juda som går in genom dessa portar för att tillbe HERREN!


text:
<f>ⓥ</f> Så säger HERREN Sebaot, Israels Gud: Ändra ert liv och era gärningar, så ska jag låta er bo kvar på denna plats.


text:
<f>ⓦ</f> Lita inte på lögnaktigt tal som säger: ”Här är HERRENS tempel, HERRENS tempel, HERRENS tempel.”


text:
<f>ⓨ</f> sluta förtrycka främlingen, den faderlöse och änkan. Spill inte oskyldigt blod på denna plats och följ inte andra gudar, er själva till olycka.


text:
<f>ⓩ</f> Hur är det? Ni stjäl, mördar och är otrogna. Ni svär falskt och tänder rökelse åt Baal och följer andra gudar som ni inte känner.


text:
Sedan kommer ni hit och träder fram inför mitt ansikte i detta hus som är uppkallat efter mitt namn och säger: ”Vi är räddade” — för att sedan fortsätta med allt detta avskyvärda.


text:
<f>ⓐ</f> Menar ni att detta hus som är uppkallat efter mitt namn är ett rövarnäste<f>[39]</f>? Se, jag har själv sett det, säger HERREN.


text:
<pb/><f>ⓑ</f> Gå bort till den plats i Shilo<f>[40]</f> där jag först lät mitt namn bo, och se hur jag gjort med den på grund av mitt folk Israels ondska.


text:
<f>ⓒ</f> Och eftersom ni har gjort alla dessa gärningar, säger HERREN, och inte lyssnat fastän jag har talat till er gång på gång, och inte har svarat fastän jag har kallat på er,


text:
<f>ⓓ</f> därför ska jag nu göra med detta hus som är uppkallat efter mitt namn och som ni förlitar er på, och med denna plats som jag gett er och era fäder, på samma sätt som jag gjorde med Shilo.


text:
<f>ⓔ</f> Jag ska kasta bort er från mitt ansikte, så som jag har kastat bort alla era bröder, Efraims alla ättlingar.


text:
<pb/><f>ⓕ</f> Be därför inte för detta folk och bär inte fram någon klagan eller förbön och för inte deras talan hos mig, för jag kommer inte att höra på dig.


text:
<f>ⓖ</f> Barnen samlar ved, fäderna gör upp eld och kvinnorna knådar deg för att baka offerkakor åt himlens drottning<f>[41]</f>. För att kränka mig utgjuter de dryckesoffer åt andra gudar.


text:
<pb/>Men är det mig de kränker med detta? säger HERREN. Är det inte snarare sig själva, till sin egen skam?


text:
Därför säger Herren Gud så: Se, jag ska ösa min vrede och harm över denna plats, över både människor och djur, över åkerns träd och markens gröda, och den ska brinna utan att slockna.


text:
<pb/><f>ⓗ</f> Så säger HERREN Sebaot, Israels Gud: Lägg era brännoffer<f>[42]</f> tillsammans med era slaktoffer och ät upp köttet!


text:
<f>ⓘ</f> För på den dag då jag förde era fäder ut ur Egyptens land gav jag dem inte några befallningar eller bud om brännoffer och slaktoffer.


text:
<f>ⓙ</f> Det bud jag gav dem var detta: ”Lyssna till min röst, så ska jag vara er Gud och ni ska vara mitt folk. Vandra helt på den väg jag befaller er, så ska det gå väl för er.”


text:
<f>ⓚ</f> Men de ville inte höra eller lyssna till mig, utan följde sina egna tankar och sitt onda, hårda hjärta. De vände ryggen till mig, inte ansiktet.


text:
<pb/><f>ⓛ</f> Från den dag era fäder drog ut ur Egyptens land ända till i dag har jag sänt alla mina tjänare profeterna till er, gång på gång har jag sänt dem.


text:
<f>ⓜ</f> Men de ville inte höra eller lyssna till mig. De var upproriska och gjorde ännu mer ont än sina fäder.


text:
<pb/>Du ska säga dem allt detta, men de kommer inte att lyssna på dig. Du ska ropa till dem, men de kommer inte att svara dig.


text:
Säg därför till dem: ”Här är det folk som inte lyssnar till HERREN sin Guds röst och som inte tar emot tillrättavisning. Sanningen är försvunnen och utrotad ur deras mun.”


text:
<pb/><f>ⓝ</f> Klipp av ditt hår<f>[43]</f> och kasta bort det, och stäm upp en sorgesång på höjderna, för HERREN har förkastat och övergett det släkte som har väckt hans vrede.


text:
<f>ⓞ</f> Juda barn har gjort det som är ont i mina ögon, säger HERREN. De har ställt upp sina avgudar i det hus som är uppkallat efter mitt namn för att orena det.


text:
<f>ⓟ</f> De har byggt upp Tofethöjderna<f>[44]</f> i Hinnoms sons dal för att där bränna upp sina söner och döttrar i eld, fastän jag aldrig har befallt eller ens tänkt mig det.


text:
<pb/><f>ⓠ</f> Se, dagar ska komma, säger HERREN, då man inte mer ska kalla det ”Tofet” eller ”Hinnoms sons dal”, utan ”Dråpdalen”. Då ska man begrava i Tofet av brist på annan plats.


text:
<f>ⓡ</f> Detta folks döda kroppar ska bli mat åt himlens fåglar och markens djur, och ingen ska skrämma bort dem.


text:
<f>ⓢ</f> I Juda städer och på Jerusalems gator ska jag göra slut på jubelrop och glädjerop, på rop för brudgum och rop för brud<f>[45]</f>, för landet ska läggas öde.


text:
<pb/>På den tiden, säger HERREN, ska man kasta ut Juda kungars och furstars ben, prästernas och profeternas ben och Jerusalems invånares ben ur deras gravar


text:
<f>ⓣ</f> och strö ut dem inför solen och månen och himlens alla stjärnor som de har älskat, dyrkat och följt, sökt och tillbett. De ska inte samlas ihop eller begravas, de ska bli gödsel på marken.


text:
Alla som blir kvar av detta onda släkte ska hellre vilja dö än leva, vart jag än fördriver dem, säger HERREN Sebaot.


text:
<pb/><t>Säg också till dem: Så säger HERREN: <pb/>Om någon faller,</t> <t>reser han sig då inte igen?</t> <t>Och om någon går vilse,</t> <t>vänder han då inte om?</t>


text:
<t><f>ⓤ</f> Varför vänder de sig ständigt bort,</t> <t>detta Jerusalems folk?</t> <t>De håller fast vid sitt svek,</t> <t>de vägrar att vända om.</t>


text:
<t>Jag har lyssnat och hört efter.</t> <t>De talar det som inte är rätt.</t> <t>Ingen enda ångrar sin ondska,</t> <t>ingen säger: ”Vad har jag gjort?”</t> <t>Alla viker av i egen riktning,</t> <t>likt hästar som störtar sig ut</t> <t>i striden. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓥ</f> Till och med storken under himlen</t> <t>vet sin bestämda tid,</t> <t>och turturduvan, svalan och tranan</t> <t>passar tiden</t> <t>när de ska komma tillbaka.</t> <t>Men mitt folk</t> <t>känner inte HERRENS domslut.</t>


text:
<t>Hur kan ni säga: ”Vi är visa,</t> <t>vi har HERRENS lag?”</t> <t>Visst! De skriftlärdas lögnpenna</t> <t>har förvandlat lagen till lögn.</t>


text:
<t><f>ⓦ</f> De visa ska komma på skam,</t> <t>bli förskräckta och fångade.</t> <t>Se, de har förkastat HERRENS ord.</t> <t>Vad har de då för vishet? <pb/></t>


text:
<t><f>ⓧ</f> Därför ska jag ge deras hustrur</t> <t>åt andra</t> <t>och deras åkrar åt erövrare,</t> <t>för alla söker de oärlig vinst,</t> <t>hög som låg.</t> <t>Profet och präst,</t> <t>alla handlar de lögnaktigt.</t>


text:
<t><f>ⓨ</f> De tar det lätt med att bota</t> <t>dottern mitt folks skada</t> <t>och säger: ”Allt är väl, allt är väl!”</t> <t>Men allt är inte väl. <pb/></t>


text:
<t>De ska få skämmas</t> <t>för att de har gjort något</t> <t>så avskyvärt.</t> <t>Ändå känner de ingen skam</t> <t>och förstår inte att blygas.</t> <t>Därför ska de falla</t> <t>bland dem som faller.</t> <t>När tiden kommer</t> <t>och jag straffar dem</t> <t>ska de komma på fall,</t> <t>säger HERREN.</t>


text:
<t><f>ⓩ</f> Jag ska rycka bort och förgöra dem,</t> <t>säger HERREN.</t> <t>Inga druvor blir kvar</t> <t>på vinstockarna</t> <t>och inga fikon på fikonträden,</t> <t>till och med löven är vissnade.</t> <t>Det jag gav dem</t> <t>ska tas ifrån dem. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓐ</f> Varför sitter vi här?</t> <t>Låt oss samlas</t> <t>och gå in i de befästa städerna</t> <t>och möta slutet där,</t> <t>för HERREN vår Gud</t> <t>låter oss förgås.</t> <t>Han ger oss förgiftat vatten</t> <t>att dricka,</t> <t>för vi har syndat mot HERREN.</t>


text:
<t><f>ⓑ</f> Vi väntade på välgång,</t> <t>men inget gott kommer,</t> <t>på en tid med läkedom,</t> <t>men se, skräck råder.</t>


text:
<t><f>ⓒ</f> Från Dan hörs hans hästar frusta,</t> <t>när hans hingstar gnäggar</t> <t>bävar hela landet.</t> <t>De kommer och slukar landet</t> <t>med allt som finns där,</t> <t>staden och alla som bor i den.</t>


text:
<t><f>ⓓ</f> Se, jag sänder ormar bland er,</t> <t>giftormar som inte kan besvärjas,</t> <t>och de ska bita er, säger HERREN.</t>


text:
<t><f>ⓔ</f> Hör, dottern mitt folk</t> <t>ropar från fjärran land:</t> <t>”Finns inte HERREN mer i Sion?</t> <t>Är hennes kung inte längre där?”</t> <t>Varför har de retat mig till vrede</t> <t>med sina bilder,</t> <t>med sina främmande avgudar?</t>


text:
<t>”Skördetiden är förbi,<f>[46]</f></t> <t>sommaren är över,</t> <t>men vi har inte blivit räddade.”</t>


text:
<t>Jag är förkrossad,</t> <t>för dottern mitt folk har krossats.</t> <t>Jag sörjer, förfäran har gripit mig.</t>


text:
<t><f>ⓕ</f> Finns det ingen balsam i Gilead<f>[47]</f>,</t> <t>finns där ingen läkare?</t> <t>Varför blir dottern mitt folk</t> <t>inte botad?</t>


text:
<pb/><f>ⓖ</f> O, att mitt huvud <pb/><t>vore en vattenbrunn</t> <t>och mina ögon en källa av tårar!</t> <t>Då skulle jag gråta dag och natt</t> <t>över de slagna</t> <t>hos dottern mitt folk. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓗ</f> O, att jag hade en viloplats i öknen,</t> <t>så att jag kunde lämna mitt folk</t> <t>och gå bort från dem,</t> <t>för de är alla äktenskapsbrytare,</t> <t>en samling trolösa.</t>


text:
<t><f>ⓘ</f> De spänner sin tunga som en pilbåge,</t> <t>lögn och inte sanning</t> <t>härskar i landet.</t> <t>De går från illdåd till illdåd,</t> <t>mig vill de inte veta av,</t> <t>säger HERREN. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓙ</f> Var och en ska vara på sin vakt</t> <t>för sin vän,</t> <t>ingen kan lita</t> <t>ens på sin bror,</t> <t>för varje bror är en listig bedragare<f>[48]</f></t> <t>och varje vän går med förtal.</t>


text:
<t><f>ⓚ</f> Var och en sviker sin vän,</t> <t>ingen talar sanning.</t> <t>De lär sina tungor att tala lögn,</t> <t>de tröttar ut sig med att göra illa.</t>


text:
<t>Du bor mitt ibland svek,</t> <t>i sin svekfullhet vill de inte</t> <t>veta av mig, säger HERREN. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓛ</f> Därför säger HERREN Sebaot så:</t> <t>Se, jag smälter dem</t> <t>och prövar dem,</t> <t>för vad annat kan jag göra</t> <t>med dottern mitt folk?</t>


text:
<t><f>ⓜ</f> Deras tunga är en mördande pil,</t> <t>deras mun talar svek.</t> <t>De talar vänligt till sin nästa,</t> <t>men i hjärtat lägger de fällor</t> <t>för honom.</t>


text:
<t><f>ⓝ</f> Skulle jag inte straffa dem för sådant?</t> <t>säger HERREN.</t> <t>Skulle jag inte hämnas</t> <t>på ett sådant folk som detta? <pb/></t>


text:
<t><f>ⓞ</f> Jag vill gråta och sjunga sorgesång</t> <t>över bergen,</t> <t>jag vill höja sorgesång</t> <t>över betesmarkerna i öknen,</t> <t>för de är förbrända,</t> <t>ingen går fram där mer,</t> <t>och inga läten av boskap</t> <t>hörs längre.</t> <t>Både himlens fåglar</t> <t>och de vilda djuren har flytt,</t> <t>de är alla borta.</t>


text:
<t><f>ⓟ</f> Jag ska göra Jerusalem</t> <t>till ett stenröse,</t> <t>till en boning för schakaler,</t> <t>och Juda städer till en ödemark</t> <t>där ingen bor.</t>


text:
<pb/><f>ⓠ</f> Vem är så vis att han förstår detta? Och till vem har HERRENS mun talat, så att han kan förklara varför landet har blivit så fördärvat, förbränt som en öken där ingen färdas?


text:
<pb/>HERREN svarade: Det är för att de har övergett min undervisning som jag gav dem. De har inte lyssnat till min röst och inte följt den,


text:
<pb/><f>ⓢ</f> Därför säger HERREN Sebaot, Israels Gud, så: Se, jag ska ge detta folk malört att äta och förgiftat vatten att dricka.


text:
<f>ⓣ</f> Och jag ska sprida ut dem bland folk som varken de eller deras fäder har känt, och jag ska sända svärdet efter dem tills jag gjort slut på dem.


text:
<pb/><t><f>ⓤ</f> Så säger HERREN Sebaot:</t> <t>Se er om och kalla på gråterskor<f>[49]</f></t> <t>så att de kommer,</t> <t>sänd efter kunniga kvinnor,</t> <t>låt dem komma.</t>


text:
<t>Låt dem snabbt stämma upp</t> <t>en sorgesång över oss,</t> <t>så att våra ögon rinner av tårar</t> <t>och vattnet strömmar</t> <t>från våra ögonlock,</t>


text:
<t>för sorgesång hörs från Sion:</t> <t>”Vilken förödelse</t> <t>som har drabbat oss!</t> <t>Vi skäms djupt,</t> <t>vi måste lämna landet,</t> <t>för de har rivit våra hem.” <pb/></t>


text:
<t>Ni kvinnor, hör HERRENS ord,</t> <t>öppna era öron</t> <t>för ordet från hans mun.</t> <t>Lär era döttrar sorgesång,</t> <t>lär varandra klagosång,</t>


text:
<t>för döden stiger in</t> <t>genom våra fönster</t> <t>och kommer in i våra palats.</t> <t>Den rycker bort barnen från gatan</t> <t>och de unga männen från torgen.</t>


text:
<t><f>ⓥ</f> Säg: Så säger HERREN:</t> <t>Människornas döda kroppar</t> <t>ligger som gödsel på marken,</t> <t>som kärvar efter skördemannen,</t> <t>och ingen samlar upp dem. <pb/></t>


text:
<t>Så säger HERREN:</t> <t>Den vise ska inte berömma sig</t> <t>av sin vishet,</t> <t>den starke inte av sin styrka</t> <t>och den rike inte av sin rikedom.</t>


text:
<t><f>ⓦ</f> Den som vill berömma sig,</t> <t>han ska berömma sig av</t> <t>att han har insikt och känner mig:</t> <t>Att jag är HERREN,</t> <t>som verkar med nåd,</t> <t>rätt och rättfärdighet på jorden,</t> <t>för i det har jag min glädje,</t> <t>säger HERREN.<f>[50]</f></t>


text:
<pb/><f>ⓧ</f> Se, dagar ska komma, säger HERREN, då jag ska straffa alla omskurna<f>[51]</f> som ändå är oomskurna:


text:
<f>ⓨ</f> Egypten, Juda, Edom, ammoniterna, Moab och alla ökenbor med kantklippt hår. För hednafolken är alla oomskurna, och hela Israels hus har ett oomskuret hjärta.


text:
<t><f>ⓩ</f> Så säger HERREN:</t> <t>Ta inte efter hednafolkens sätt,</t> <t>låt er inte skrämmas</t> <t>av tecknen på himlen</t> <t>därför att hednafolken</t> <t>skräms av dem,</t>


text:
<t><f>ⓐ</f> för folkens seder är tomhet.</t> <t>Man hugger ett träd i skogen,</t> <t>och hantverkarens händer</t> <t>formar det med yxan.</t>


text:
<t><f>ⓑ</f> Man pryder det med silver och guld</t> <t>och fäster det med hammare</t> <t>och spik</t> <t>så att det inte faller omkull.</t>


text:
<t><f>ⓒ</f> Som fågelskrämmor på ett gurkfält</t> <t>står de där och kan inte tala.</t> <t>Man måste bära dem,</t> <t>för de kan inte gå.</t> <t>Var inte rädd för dem,</t> <t>för de kan inte göra något ont,</t> <t>inte heller något gott. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓓ</f> Ingen är som du, HERRE.</t> <t>Du är stor, och stort och mäktigt</t> <t>är ditt namn.</t>


text:
<t><f>ⓔ</f> Vem skulle inte frukta dig,</t> <t>du folkens kung?</t> <t>Det anstår dig.</t> <t>Bland folkens alla visa</t> <t>och i alla deras riken</t> <t>finns ingen som du.<f>[52]</f></t>


text:
<t><f>ⓕ</f> Alla är de oförnuftiga</t> <t>och dåraktiga,</t> <t>vägledda av tomma trägudar. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓖ</f> Silvret som hamras</t> <t>hämtas från Tarshish<f>[53]</f></t> <t>och guldet från Ufas<f>[54]</f>.</t> <t>Snickarnas och guldsmedernas verk</t> <t>kläs sedan i blått och purpur<f>[55]</f>.</t> <t>Allt är tillverkat av konstnärer.</t>


text:
<t><f>ⓗ</f> Men HERREN är den sanne Guden,</t> <t>han är den levande Guden,</t> <t>den evige Kungen.</t> <t>För hans vrede bävar jorden,</t> <t>och folken uthärdar inte</t> <t>hans harm. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓘ</f> Så ska ni säga till dem:</t> <t>De gudar som inte har gjort</t> <t>himmel och jord</t> <t>ska utrotas från jorden</t> <t>och inte finnas kvar</t> <t>under himlen.<f>[56]</f> <pb/></t>


text:
<t><f>ⓙ</f> Han har skapat jorden</t> <t>med sin kraft,</t> <t>han har grundat världen</t> <t>med sin vishet</t> <t>och spänt ut himlen</t> <t>med sitt förstånd.</t>


text:
<t><f>ⓚ</f> När han höjer sin röst,</t> <t>då brusar himlens vatten,</t> <t>då låter han regnskyar stiga</t> <t>från jordens ände.</t> <t>Han gör blixtar åt regnet</t> <t>och för ut vinden</t> <t>ur dess förvaringsrum.</t>


text:
<t><f>ⓛ</f> Alla människor står då som dårar,</t> <t>utan förstånd.</t> <t>Alla guldsmeder får skämmas</t> <t>med sina avgudar,</t> <t>för deras gjutna gudabilder</t> <t>är bedrägeri,</t> <t>det finns ingen ande i dem.</t>


text:
<t>Tomhet är de,</t> <t>ett verk som väcker löje.</t> <t>När straffet drabbar dem</t> <t>förgås de.</t>


text:
<t><f>ⓜ</f> Sådan är inte han</t> <t>som är Jakobs del.</t> <t>Han är den som har format allt,</t> <t>och Israel är hans arvedels stam.</t> <t>HERREN Sebaot är hans namn.</t>


text:
<t>för så säger HERREN:</t> <t>Den här gången slungar jag bort</t> <t>dem som bor i landet.</t> <t>Jag ska ansätta dem hårt</t> <t>så att de känner det. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓝ</f> Ve mig för min skada!</t> <t>Mitt sår kan inte läkas.</t> <t>Men jag säger: Detta är min plåga</t> <t>och jag måste bära den!</t>


text:
<t><f>ⓞ</f> Mitt tält är förstört</t> <t>och alla mina tältlinor är avslitna.</t> <t>Mina barn har lämnat mig,</t> <t>de finns inte mer.</t> <t>Ingen är kvar</t> <t>som kan slå upp mitt tält</t> <t>och sätta upp mina tältdukar,</t>


text:
<t><f>ⓟ</f> för herdarna är oförnuftiga,</t> <t>de söker inte HERREN.</t> <t>Därför har de ingen framgång,</t> <t>och hela deras hjord har skingrats.</t>


text:
<t><f>ⓠ</f> Lyssna, det hörs något!</t> <t>Se, det kommer!</t> <t>Ett väldigt dån från landet i norr,</t> <t>för att göra Juda städer</t> <t>till en ödemark,</t> <t>till en boning för schakaler.</t>


text:
<t><f>ⓡ</f> Jag vet, HERRE:</t> <t>Människans väg</t> <t>beror inte på henne själv,</t> <t>det står inte i vandrarens makt</t> <t>att styra sina steg.</t>


text:
<t><f>ⓢ</f> Tukta mig, HERRE,</t> <t>men med måtta, inte i vrede,</t> <t>så att du inte krossar mig.</t>


text:
<t><f>ⓣ</f> Ös din vrede över hednafolken</t> <t>som inte känner dig,</t> <t>över stammarna</t> <t>som inte åkallar ditt namn,</t> <t>för de har slukat Jakob,</t> <t>slukat och gjort slut på honom</t> <t>och ödelagt hans boning.”</t>


text:
<f>ⓤ</f> Säg till dem: Så säger HERREN, Israels Gud: Förbannad är den som inte lyder detta förbunds ord


text:
<f>ⓥ</f> som jag befallde era fäder den dag jag förde dem ut ur Egyptens land, ur smältugnen. Jag sade: Hör min röst och gör allt som jag har befallt, så ska ni vara mitt folk och jag ska vara er Gud.


text:
<f>ⓦ</f> Då ska jag hålla den ed som jag gett era fäder: Att ge dem ett land som flödar av mjölk och honung, så som har skett.” Jag svarade: ”Ja, amen, HERRE.”


text:
<pb/>HERREN sade till mig: ”Ropa ut allt detta i Juda städer och på Jerusalems gator. Säg: Hör detta förbunds ord och handla efter dem.


text:
<f>ⓧ</f> För från den dag jag förde era fäder ut ur Egyptens land och ända till i dag har jag förmanat dem gång på gång och sagt: Hör min röst!


text:
<f>ⓨ</f> Men de lyssnade inte och vände inte örat till utan följde var och en sitt onda och hårda hjärta. Därför lät jag dem drabbas av allt det jag hade sagt<f>[57]</f> i förbundet som jag befallde dem att hålla, och som de inte höll.”


text:
<pb/>HERREN sade till mig: ”En sammansvärjning har avslöjats bland Juda män och Jerusalems invånare.


text:
<f>ⓩ</f> De har vänt tillbaka till de missgärningar deras fäder begick. De har inte velat höra mina ord utan har följt andra gudar och tjänat dem. Israels och Juda hus har brutit förbundet som jag slöt med deras fäder.


text:
<pb/><f>ⓐ</f> Därför säger HERREN så: Se, jag ska låta en olycka drabba dem, som de inte ska kunna komma undan. När de då ropar till mig kommer jag inte att lyssna på dem.


text:
<f>ⓑ</f> Då ska Juda städer och Jerusalems invånare gå bort och ropa till de gudar som de brukar tända rökelse åt, men dessa ska inte kunna rädda dem undan olyckan.


text:
<f>ⓒ</f> För du, Juda, har lika många gudar som du har städer. Och så många gator<f>[58]</f> som det finns i Jerusalem, så många altaren har ni satt upp åt skammens gud — altaren där ni tänder rökelse åt Baal.


text:
<pb/><f>ⓓ</f> Du ska inte be för detta folk, och inte komma med klagan eller förbön för dem. För jag kommer inte att lyssna på dem när de ropar till mig i sin olycka.


text:
<pb/>Vad har min älskade i mitt hus att göra, när hon gör så många skamliga saker? Kan heligt offerkött avvärja din olycka från dig? Då kunde du jubla.


text:
Ett grönskande vackert olivträd med härliga frukter, så kallade HERREN dig. Men nu har han med ett väldigt dån satt eld på trädet så att grenarna förstörs.


text:
Ja, HERREN Sebaot, som planterade dig, har uttalat olycka över dig på grund av det onda som Israels och Juda hus har gjort för att väcka min vrede genom att tända rökelse åt Baal.”


text:
<pb/><t>HERREN uppenbarade för mig</t> <t>så att jag fick veta det,</t> <t>du lät mig se vad de hade för sig.</t>


text:
<t><f>ⓔ</f> Själv var jag som ett oskyldigt lamm</t> <t>som förs bort för att slaktas,</t> <t>jag visste inte att de tänkte ut</t> <t>onda planer mot mig:</t> <t>”Vi ska fördärva trädet</t> <t>med dess frukt,</t> <t>vi ska utrota honom</t> <t>ur de levandes land</t> <t>så att ingen mer</t> <t>minns hans namn.” <pb/></t>


text:
<t><f>ⓕ</f> Men HERREN Sebaot</t> <t>är en rättvis domare</t> <t>som prövar hjärtan och njurar.</t> <t>Låt mig få se din hämnd på dem,</t> <t>för jag har lagt fram</t> <t>min sak för dig.</t>


text:
<pb/><f>ⓖ</f> Därför säger HERREN så om Anatots män<f>[59]</f>, som vill ta ditt liv och säger: ”Profetera inte i HERRENS namn, om du inte vill dö för vår hand!”


text:
Därför säger HERREN Sebaot så: Se, jag ska straffa dem. Deras unga män ska dö för svärd och deras söner och döttrar ska dö av svält.


text:
<pb/><f>ⓗ</f> Rättfärdig är du, HERRE, <pb/><t>när jag vill gå till rätta</t> <t>med dig.</t> <t>Ändå måste jag tala med dig</t> <t>om dina domslut.</t> <t>Varför lyckas de ogudaktiga så väl?</t> <t>Varför lever alla trolösa</t> <t>så trygga?</t>


text:
<t><f>ⓘ</f> Du planterar dem och de slår rot,</t> <t>de växer och bär frukt.</t> <t>Du är nära i deras mun,</t> <t>men långt från deras inre. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓙ</f> Men du, HERRE, känner mig.</t> <t>Du ser mig och prövar</t> <t>hur mitt hjärta är mot dig.</t> <t>Ryck bort dem som får till slakt</t> <t>och förbered dem för dagen</t> <t>då de dödas.</t>


text:
<t><f>ⓚ</f> Hur länge ska landet sörja</t> <t>och hela markens gräs</t> <t>torka bort,</t> <t>så att både fyrfotadjur och fåglar</t> <t>går under för invånarnas ondska?</t> <t>De säger: ”Han kan inte se</t> <t>vår framtid.”</t>


text:
<t><f>ⓛ</f> Om du springer ikapp med fotfolk</t> <t>och de tröttar ut dig,</t> <t>hur skulle du då kunna</t> <t>tävla med hästar?</t> <t>Du känner dig trygg i fredligt land,</t> <t>men hur ska du klara dig</t> <t>i snåren vid Jordan<f>[60]</f>?</t>


text:
<t><f>ⓜ</f> Dina bröder och din fars hus</t> <t>är också trolösa mot dig,</t> <t>de ropar för full hals</t> <t>bakom din rygg.</t> <t>Lita inte på dem,</t> <t>även om de talar vänligt</t> <t>med dig. <pb/></t>


text:
<t>Jag har övergett mitt hus,</t> <t>lämnat mitt arv</t> <t>och gett min älskade</t> <t>i fiendens hand.</t>


text:
<t>Min arvedel blev</t> <t>som ett lejon i skogen mot mig.</t> <t>Hon höjde sin röst mot mig,</t> <t>därför hatar jag henne.</t>


text:
<t><f>ⓝ</f> Min arvedel har blivit för mig</t> <t>som en spräcklig rovfågel</t> <t>som angrips av andra rovfåglar<f>[61]</f></t> <t>runt omkring.</t> <t>Gå och samla markens alla djur</t> <t>och låt dem komma för att äta! <pb/></t>


text:
<t><f>ⓞ</f> Många herdar</t> <t>har fördärvat min vingård</t> <t>och trampat ner mitt land.</t> <t>De har gjort mitt härliga land</t> <t>till en öde öken,</t> <t>till en ödemark.</t>


text:
<t>Sörjande och öde</t> <t>ligger det framför mig.</t> <t>Hela landet ligger öde,</t> <t>för ingen bryr sig om det.</t>


text:
<t>Över alla kala höjder i öknen</t> <t>rycker plundrare fram,</t> <t>för HERRENS svärd slukar allt</t> <t>från landets ena ände</t> <t>till den andra.</t> <t>Ingen kan känna sig trygg.</t>


text:
<t><f>ⓟ</f> De har sått vete men skördat törne.</t> <t>Förgäves tröttar de ut sig.</t> <t>Ni kommer att skämmas</t> <t>över er gröda</t> <t>på grund av HERRENS</t> <t>brinnande vrede.</t>


text:
<pb/>Så säger HERREN om alla onda grannar som förgriper sig på det arv jag har gett mitt folk Israel: Se, jag ska rycka bort dem ur deras land och rycka undan Juda hus ifrån dem.


text:
<pb/>Men när jag har ryckt bort dem, ska jag åter förbarma mig över dem och låta dem komma tillbaka, var och en till sin arvedel, var och en till sitt land.


text:
<f>ⓠ</f> Om de då verkligen lär sig mitt folks vägar så att de svär vid mitt namn: ”Så sant HERREN lever”, liksom de förut lärde mitt folk att svära vid Baal, då ska de bli upprättade mitt ibland mitt folk.


text:
Men om de inte vill lyssna ska jag fullständigt rycka bort det folket och förgöra det, säger HERREN.


text:
<pb/>Då sade HERREN till mig: ”Gå och köp dig ett höftskynke av linne och sätt det runt dina höfter, men låt det inte bli vått.”


text:
”Ta höftskynket som du har köpt och som du bär runt dina höfter, och bryt upp och gå till Eufrat<f>[62]</f> och göm det i en bergsskreva.”


text:
<pb/>En lång tid därefter sade HERREN till mig: ”Bryt upp och gå till Eufrat och hämta höftskynket som jag befallde dig att gömma där.”


text:
Då gick jag bort till Eufrat och grävde och tog fram höftskynket från stället där jag hade gömt det. Men nu var höftskynket fördärvat och dög inte längre till någonting.


text:
Detta onda folk som inte vill lyssna till mitt ord utan följer sitt hårda hjärta och håller sig till andra gudar, tjänar och tillber dem, det ska bli som detta höftskynke som inte duger till något.


text:
<f>ⓡ</f> För liksom en mans höftskynke är nära hans höfter, så lät jag hela Israels hus och hela Juda hus vara nära mig, säger HERREN. De skulle vara mitt folk, till berömmelse, pris och ära för mig. Men de ville inte lyssna.


text:
<pb/>Säg därför till dem: Så säger HERREN, Israels Gud: Alla vinkärl ska fyllas med vin. När de då säger till dig: ”Det vet vi väl, att alla vinkärl ska fyllas med vin!”


text:
<f>ⓢ</f> så svara dem: Så säger HERREN: Se, jag ska fylla alla som bor i detta land så att de blir berusade — kungarna som sitter på Davids tron, prästerna och profeterna och Jerusalems alla invånare.


text:
<f>ⓣ</f> Och jag ska krossa dem, den ene mot den andre, både fäder och barn, säger HERREN. Jag ska inte vara barmhärtig eller skonsam eller förbarma mig så att jag låter bli att förgöra dem.


text:
<t><f>ⓤ</f> Ge ära åt HERREN er Gud,</t> <t>innan han låter mörkret komma</t> <t>och innan era fötter snubblar</t> <t>på bergen när det skymmer.</t> <t>Ni väntar på ljus,</t> <t>men han ska förvandla det</t> <t>till dödsskugga, till tjockt mörker.</t>


text:
<t><f>ⓥ</f> Men vill ni inte höra på detta,</t> <t>så måste jag gråta i det fördolda</t> <t>över ert högmod.</t> <t>Bittert gråter jag</t> <t>och tårar strömmar</t> <t>från mina ögon,</t> <t>därför att HERRENS hjord</t> <t>förs bort i fångenskap. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓦ</f> Säg till kungen</t> <t>och drottningmodern:<f>[63]</f></t> <t>Stig ner från er tron,</t> <t>för den praktfulla kronan</t> <t>har fallit från era huvuden.</t>


text:
<t>Städerna i Negev är stängda</t> <t>och ingen finns</t> <t>som öppnar dem.</t> <t>Hela Juda är bortfört i fångenskap,</t> <t>helt och hållet bortfört. <pb/></t>


text:
<t>Lyft er blick och se</t> <t>dem som kommer norrifrån.</t> <t>Var är hjorden du fick,</t> <t>din härliga hjord?</t>


text:
<t><f>ⓧ</f> Vad ska du säga,</t> <t>när de du gjorde till nära vänner</t> <t>sätts till härskare över dig?</t> <t>Ska du då inte gripas av vånda</t> <t>som en kvinna i födslosmärtor?</t>


text:
<t><f>ⓨ</f> Men om du säger i ditt hjärta:</t> <t>”Varför har detta hänt mig?”</t> <t>så ska du veta att det var</t> <t>för din stora missgärnings skull</t> <t>som ditt mantelsläp lyftes upp</t> <t>och din kropp utsattes för våld. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓩ</f> Kan en nubier förvandla sin hud</t> <t>eller en leopard sina fläckar?</t> <t>Då skulle också ni kunna göra gott,</t> <t>ni som har vant er att göra ont.</t>


text:
<t>Det ska vara din lott,</t> <t>den del du får av mig,</t> <t>säger HERREN,</t> <t>därför att du har glömt mig</t> <t>och litat till lögn.</t>


text:
<t>Därför ska jag också dra upp</t> <t>mantelsläpet över ditt ansikte</t> <t>så att man ser din skam,</t>


text:
<t><f>ⓑ</f> ditt äktenskapsbrott,</t> <t>ditt liderliga frustande,</t> <t>din skamliga otukt.</t> <t>På höjderna och på fältet</t> <t>har jag sett dina vidrigheter.</t> <t>Ve dig, Jerusalem!</t> <t>Hur länge ska det dröja</t> <t>innan du blir ren?</t>


text:
<pb/><t><f>ⓒ</f> Juda sörjer,</t> <t>dess portar tynar bort,</t> <t>de lutar sig sörjande mot jorden</t> <t>och ett sorgerop stiger upp</t> <t>från Jerusalem.</t>


text:
<t><f>ⓓ</f> De mäktiga sänder sina tjänare</t> <t>efter vatten,</t> <t>men när de kommer till dammarna</t> <t>finner de inget vatten</t> <t>utan måste vända tillbaka</t> <t>med tomma kärl.</t> <t>De är skamsna och förtvivlade</t> <t>och täcker huvudet.</t>


text:
<t><f>ⓔ</f> Marken spricker</t> <t>eftersom det inte regnar i landet.</t> <t>Jordbrukarna står med skam</t> <t>och täcker sina huvuden. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓕ</f> Även hinden på fältet</t> <t>överger sin nyfödda kalv,</t> <t>eftersom det inte finns något grönt.</t>


text:
<t>Vildåsnorna står på höjderna</t> <t>och flämtar efter luft</t> <t>som schakaler.</t> <t>Deras ögon är matta,</t> <t>för det finns inget gräs. <pb/></t>


text:
<t>Våra missgärningar vittnar mot oss,</t> <t>men grip in ändå,</t> <t>för ditt namns skull, HERRE.</t> <t>Gång på gång har vi avfallit</t> <t>och syndat mot dig.</t>


text:
<t><f>ⓖ</f> Du Israels hopp,</t> <t>dess frälsare i nödens tid,</t> <t>varför är du</t> <t>som en främling i landet,</t> <t>en vandrare</t> <t>som bara stannar för en natt?</t>


text:
<t>Varför är du som en rådlös man,</t> <t>som en hjälte</t> <t>som inte kan hjälpa?</t> <t>Du finns ju mitt ibland oss, HERRE,</t> <t>och vi är uppkallade</t> <t>efter ditt namn.</t> <t>Överge oss inte! <pb/></t>


text:
<t><f>ⓗ</f> Så säger HERREN om detta folk:</t> <t>De vill gärna driva omkring</t> <t>på det sättet,</t> <t>de håller inte sina fötter i styr.</t> <t>Därför har HERREN inte</t> <t>behag till dem.</t> <t>Han minns nu deras missgärning</t> <t>och ska straffa dem</t> <t>för deras synder.</t>


text:
<f>ⓙ</f> För även om de fastar vill jag inte lyssna till deras rop, och även om de offrar brännoffer och matoffer finner jag ingen glädje i dem, utan jag tänker göra slut på dem med svärd, svält och pest.


text:
<pb/><f>ⓚ</f> Då sade jag: ”O, Herre Gud! Profeterna säger ju till dem: Ni ska inte se något svärd, inte heller ska svält drabba er, utan jag ska ge er en varaktig fred på denna plats.”


text:
<pb/><f>ⓛ</f> Men HERREN sade till mig: Profeterna profeterar lögn i mitt namn. Jag har inte sänt dem eller befallt dem eller talat till dem. Falska syner, tomma spådomar, löst prat och sina egna hjärtans bedrägerier är vad de profeterar för er.


text:
<pb/>Därför säger HERREN så om de profeter som profeterar i mitt namn fast jag inte har sänt dem, de som säger att svärd och svält inte ska komma i detta land: Genom svärd och svält ska dessa profeter gå under.


text:
<f>ⓜ</f> Och folket som de profeterar för, männen och deras hustrur, söner och döttrar, ska kastas ut på Jerusalems gator slagna av svält och svärd, och ingen ska begrava dem. Jag ska låta deras ondska drabba dem själva.


text:
<pb/><f>ⓝ</f> Tala till dem detta ord: <pb/><t>Tårar strömmar från mina ögon</t> <t>natt och dag,</t> <t>och de ska inte sluta,</t> <t>för jungfrun, dottern mitt folk,</t> <t>har drabbats</t> <t>av ett förkrossande slag,</t> <t>ett svårt och oläkligt sår.</t>


text:
<t><f>ⓞ</f> Går jag ut på fälten</t> <t>ligger där män genomborrade</t> <t>av svärd,</t> <t>och kommer jag in i staden</t> <t>möts jag av svältens plågor.</t> <t>Både profet och präst</t> <t>drar vidare mot ett land</t> <t>de inte känner.</t>


text:
<t><f>ⓟ</f> Har du helt förkastat Juda?</t> <t>Känner du avsky för Sion?</t> <t>Eller varför har du slagit oss</t> <t>så att ingen kan bota oss?</t> <t>Vi väntar på välgång,</t> <t>men inget gott kommer,</t> <t>på en tid med läkedom,</t> <t>men se, skräck råder.</t>


text:
<t><f>ⓠ</f> HERRE, vi erkänner vår ondska</t> <t>och våra fäders missgärning,</t> <t>att vi har syndat mot dig.</t>


text:
<t><f>ⓡ</f> För ditt namns skull:</t> <t>Förkasta oss inte,</t> <t>låt inte din härlighets tron</t> <t>bli föraktad.</t> <t>Kom ihåg ditt förbund med oss</t> <t>och bryt det inte. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓢ</f> Kan någon av hednafolkens</t> <t>tomma avgudar ge regn?</t> <t>Kan himlen av sig själv</t> <t>låta skurar falla?</t> <t>Nej, bara du, HERRE vår Gud!</t> <t>Vi hoppas på dig,</t> <t>för du har gjort allt detta.</t>


text:
<pb/><f>ⓣ</f> Men HERREN sade till mig: Även om Mose och Samuel<f>[64]</f> trädde fram inför mig skulle jag ändå inte bli vänligt sinnad mot detta folk. Driv bort dem från mitt ansikte och låt dem gå.


text:
<pb/><f>ⓤ</f> Om de frågar dig: ”Vart ska ni gå?” ska du svara dem: Så säger HERREN: Till döden den som tillhör döden, till svärdet den som tillhör svärdet, till svälten den som tillhör svälten och till fångenskapen den som tillhör fångenskapen.


text:
<f>ⓥ</f> Fyra slags plågor ska jag låta drabba dem, säger HERREN: Svärdet för att döda dem, hundarna för att släpa bort dem, och himlens fåglar och markens vilddjur för att äta upp och göra slut på dem.


text:
<f>ⓦ</f> Jag ska göra dem till ett avskräckande exempel för alla riken på jorden, på grund av det som Juda kung Manasse<f>[65]</f>, Hiskias son, har gjort i Jerusalem.


text:
<pb/><t>För vem har förbarmande</t> <t>med dig, Jerusalem,</t> <t>vem har medlidande med dig?</t> <t>Vem tar en omväg för att fråga</t> <t>hur det är med dig?</t>


text:
<t><f>ⓧ</f> Du har förkastat mig, säger HERREN,</t> <t>och vänt mig ryggen.</t> <t>Därför har jag räckt ut min hand</t> <t>mot dig för att förgöra dig.</t> <t>Jag är trött på att hålla tillbaka. <pb/></t>


text:
<t>Jag kastade dem med kastskovel<f>[66]</f></t> <t>vid landets portar,</t> <t>jag gjorde dem barnlösa,</t> <t>jag förgjorde mitt folk —</t> <t>men de vände inte om</t> <t>från sina vägar.</t>


text:
<t>Deras änkor blev fler inför mig</t> <t>än sandkornen i havet.</t> <t>Mödrarna till deras unga män</t> <t>lät jag härjas av inkräktare</t> <t>mitt på ljusa dagen.</t> <t>Plötsligt lät jag ångest och skräck</t> <t>drabba dem.</t>


text:
<t><f>ⓨ</f> Den som hade fött sju söner</t> <t>svimmade och gav upp andan.</t> <t>Hennes sol gick ner</t> <t>medan det ännu var dag,</t> <t>hon får blygas och skämmas.</t> <t>De som är kvar av dem</t> <t>ska jag överlämna</t> <t>åt deras fienders svärd,</t> <t>säger HERREN.</t>


text:
<t><f>ⓩ</f> ”Ve mig, min mor,</t> <t>att du fött mig,</t> <t>en man som skapar strid</t> <t>och osämja för hela landet!</t> <t>Jag har inte lånat dem något</t> <t>och de har inte gett lån till mig.</t> <t>Ändå förbannar alla mig.”</t>


text:
<pb/><f>ⓐ</f> Men HERREN svarade: ”Sannerligen, jag ska styrka dig så att det går väl för dig. Sannerligen, jag ska göra så att dina fiender kommer och bönfaller inför dig i olyckans och nödens tid.


text:
<pb/><f>ⓑ</f> Din rikedom och dina skatter ska jag lämna till plundring, men inte för betalning, utan för alla dina synders skull i hela ditt land.


text:
<f>ⓒ</f> Och jag ska föra bort dig med dina fiender till ett land du inte känner, för min vredes eld är upptänd och den ska brinna mot er.”


text:
<pb/><t>HERRE, du förstår.</t> <t>Tänk på mig</t> <t>och ta hand om mig,</t> <t>och ge mig hämnd</t> <t>på mina förföljare.</t> <t>Ryck inte bort mig,</t> <t>du som är sen till vrede.</t> <t>Tänk på hur jag hånas</t> <t>för din skull.</t>


text:
<t><f>ⓓ</f> Dina ord kom och jag åt dem,</t> <t>ditt ord blev mitt hjärtas fröjd</t> <t>och glädje,</t> <t>för jag är uppkallad</t> <t>efter ditt namn,</t> <t>HERRE Gud Sebaot.</t>


text:
<t><f>ⓔ</f> Jag har inte suttit tillsammans</t> <t>med gycklare för att roa mig.</t> <t>Eftersom din hand var över mig</t> <t>satt jag ensam,</t> <t>för du har fyllt mig med vrede.</t>


text:
<t><f>ⓕ</f> Varför ska jag ständigt plågas,</t> <t>och varför är mitt sår oläkbart?</t> <t>Det vill inte läka.</t> <t>Du har blivit för mig</t> <t>som en sinande bäck,</t> <t>som ett vatten</t> <t>som ingen kan lita på. <pb/></t>


text:
<t>Därför säger HERREN så:</t> <t>Om du vänder om</t> <t>låter jag dig komma tillbaka,</t> <t>och du ska få tjäna mig.</t> <t>Om du skiljer det äkta</t> <t>från det oäkta</t> <t>ska du bli som min mun.</t> <t>Folket ska vända tillbaka till dig,</t> <t>men du ska inte vända tillbaka</t> <t>till dem.</t>


text:
<t><f>ⓖ</f> Jag ska göra dig till en fast</t> <t>kopparmur mot detta folk.</t> <t>De ska strida mot dig,</t> <t>men de kan inte besegra dig,</t> <t>för jag är med dig</t> <t>för att hjälpa dig och rädda dig,</t> <t>säger HERREN.</t>


text:
För så säger HERREN om de söner och döttrar som föds på denna plats, om mödrarna som föder dem och fäderna som får dem i detta land:


text:
<f>ⓗ</f> De ska dö av svåra sjukdomar. Man ska inte sörja dem eller begrava dem, utan de ska bli gödsel på marken. Genom svärd och svält ska de gå under, och deras döda kroppar ska bli mat åt himlens fåglar och markens djur.


text:
<pb/>För så säger HERREN: Du ska inte gå in i något sorgehus, inte gå för att sörja med dem eller trösta dem. För jag har tagit bort min frid från detta folk, säger HERREN, och även min nåd och barmhärtighet.


text:
<f>ⓘ</f> Både stora och små ska dö i detta land utan att bli begravda, och man ska inte hålla dödsklagan över dem. Ingen ska rista sig eller raka sitt huvud för deras skull.


text:
<f>ⓙ</f> Man ska inte bryta sorgebröd över dem för att trösta någon som sörjer en död eller ge tröstebägare att dricka när någon har förlorat far eller mor.


text:
<f>ⓚ</f> För så säger HERREN Sebaot, Israels Gud: Se, inför era ögon och medan ni ännu lever ska jag på denna plats göra slut på jubelrop och glädjerop, på rop för brudgum och rop för brud.


text:
<pb/><f>ⓛ</f> När du tillkännager allt detta för folket och de frågar dig: ”Varför har HERREN uttalat denna stora olycka över oss? Och vilken missgärning och synd har vi begått mot HERREN vår Gud?”


text:
då ska du svara dem: ”Era fäder övergav mig, säger HERREN, och följde andra gudar och tjänade och tillbad dem. De övergav mig och höll inte min lag.


text:
Och ni har själva gjort ännu mer ont än era fäder. För se, ni följer var och en sitt onda och hårda hjärta och vill inte lyssna på mig.


text:
<f>ⓜ</f> Därför ska jag slunga er bort ur detta land till ett land som varken ni eller era fäder har lärt känna, och där ska ni få tjäna andra gudar både dag och natt. Jag ska inte ha något förbarmande med er.”


text:
<pb/><f>ⓝ</f> Se, dagar ska komma, säger HERREN, då man inte mer ska säga: ”Så sant HERREN lever, han som förde Israels barn upp ur Egyptens land”,


text:
utan: ”Så sant HERREN lever, han som förde Israels barn ut ur landet i norr och ur alla andra länder dit han hade fördrivit dem.” För jag ska föra dem tillbaka till deras land som jag gav deras fäder.


text:
<pb/><f>ⓞ</f> Se, jag ska sända bud efter många fiskare, säger HERREN, och de ska fiska upp dem. Sedan ska jag sända bud efter många jägare, och de ska fånga dem på alla berg och alla höjder och i alla bergsskrevor,


text:
<f>ⓟ</f> för mina ögon ser alla deras vägar. De kan inte gömma sig för mitt ansikte och deras missgärning kan inte döljas för mina ögon.


text:
<f>ⓠ</f> Och först ska jag i dubbelt mått straffa dem för deras missgärning och synd, därför att de har orenat mitt land med sina livlösa och avskyvärda gudar och fyllt min arvedel med sina vidrigheter.


text:
<pb/><t><f>ⓡ</f> HERRE, du min styrka och mitt värn,</t> <t>min tillflykt på nödens dag,</t> <t>till dig ska hednafolken komma</t> <t>från jordens ändar och säga:</t> <t>”Bara lögn har våra fäder ärvt,</t> <t>tomma avgudar</t> <t>som inte kan hjälpa.</t>


text:
<t><f>ⓣ</f> Därför ska jag nu visa dem,</t> <t>den här gången</t> <t>ska jag låta dem känna</t> <t>min hand och min makt.</t> <t>De ska inse</t> <t>att mitt namn är HERREN.</t>


text:
<pb/>Juda synd är skriven <pb/><t>med järnstift,</t> <t>ristad med diamantspets</t> <t>på deras hjärtas tavla</t> <t>och på deras altares horn.</t>


text:
<t><f>ⓤ</f> Som man tänker på sina barn,</t> <t>så tänker de på sina altaren</t> <t>och sina asherapålar</t> <t>vid gröna träd och på höga kullar. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓥ</f> Mitt berg på fältet,</t> <t>din rikedom och alla dina skatter</t> <t>ska jag lämna till plundring</t> <t>liksom dina offerhöjder,</t> <t>på grund av synd</t> <t>i hela ditt land.</t>


text:
<t><f>ⓦ</f> Det är ditt eget fel</t> <t>att du måste avstå ifrån det arv</t> <t>som jag har gett dig.</t> <t>Jag ska låta dig tjäna dina fiender</t> <t>i ett land som du inte känner,</t> <t>för ni har tänt min vredes eld,</t> <t>och den ska brinna för evigt.</t>


text:
<t><f>ⓧ</f> Så säger HERREN:</t> <t>Förbannad är den</t> <t>som litar till människor</t> <t>och söker sin styrka</t> <t>i det som är kött</t> <t>och vars hjärta vänder sig bort</t> <t>från HERREN.</t>


text:
<t><f>ⓨ</f> Han är som en torr buske på heden</t> <t>och får inte se</t> <t>något gott komma.</t> <t>Han bor på brända platser i öknen,</t> <t>på salt jord där ingen bor. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓩ</f> Men välsignad är den</t> <t>som litar till HERREN</t> <t>och har HERREN till sin trygghet.</t>


text:
<t><f>ⓐ</f> Han är som ett träd</t> <t>planterat vid vatten</t> <t>som sträcker sina rötter</t> <t>till bäcken.</t> <t>Det fruktar inte om hetta kommer,</t> <t>dess löv är alltid gröna.</t> <t>Det oroas inte under torra år,</t> <t>och det slutar aldrig</t> <t>att bära frukt. <pb/></t>


text:
<t>Bedrägligare än allt annat är hjärtat,</t> <t>det är obotligt sjukt.</t> <t>Vem kan förstå det?</t>


text:
<t><f>ⓑ</f> Jag, HERREN, utforskar hjärtat</t> <t>och prövar njurarna</t> <t>för att ge åt var och en</t> <t>efter hans vägar,</t> <t>efter hans gärningars frukt. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓒ</f> Lik en rapphöna, som ruvar på ägg</t> <t>som hon inte har lagt<f>[67]</f>,</t> <t>är den som oärligt</t> <t>samlar rikedom.</t> <t>När halva livet gått</t> <t>måste han lämna den,</t> <t>och vid livets slut</t> <t>ses han som en dåre. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓓ</f> HERREN är Israels hopp.</t> <t>Alla som överger dig</t> <t>kommer på skam.</t> <t>De som avfaller från mig</t> <t>ska bli skrivna på marken.<f>[68]</f></t> <t>De har övergett HERREN,</t> <t>källan med det levande vattnet.</t>


text:
<t><f>ⓔ</f> Hela mig, HERRE, så blir jag helad.</t> <t>Fräls mig, så blir jag frälst,</t> <t>för du är min lovsång.</t>


text:
<t><f>ⓕ</f> Se, de säger till mig:</t> <t>”Vad blir det av HERRENS ord?</t> <t>Låt det inträffa!” <pb/></t>


text:
<t>Jag har inte dragit mig undan</t> <t>från att vara en herde</t> <t>som följer dig,</t> <t>och inte längtat efter</t> <t>fördärvets dag.</t> <t>Du vet själv att det som kom</t> <t>över mina läppar</t> <t>sades inför ditt ansikte.</t>


text:
<t><f>ⓗ</f> Låt mina förföljare få skämmas,</t> <t>men låt inte mig</t> <t>behöva skämmas.</t> <t>Låt dem bli förskräckta,</t> <t>men låt inte mig bli förskräckt.</t> <t>Låt den onda dagen drabba dem</t> <t>och krossa dem dubbelt upp.</t>


text:
<pb/>HERREN sade till mig: Gå och ställ dig i Folkets port där Juda kungar går in och ut, och i Jerusalems alla portar


text:
<f>ⓘ</f> och säg till dem: Hör HERRENS ord, ni Juda kungar och hela Juda och Jerusalems alla invånare som går in genom dessa portar!


text:
<f>ⓙ</f> Så säger HERREN: Se till för era själars skull att ni inte bär någon börda på sabbatsdagen<f>[69]</f> eller tar in den genom Jerusalems portar.


text:
<f>ⓚ</f> Ni ska inte bära ut någon börda ur era hus på sabbatsdagen eller göra något annat arbete, utan håll sabbatsdagen helig så som jag har befallt era fäder.


text:
<f>ⓛ</f> Men de ville inte höra eller lyssna, utan var hårdnackade så att de inte hörde eller tog emot tillrättavisning.


text:
<pb/><f>ⓜ</f> Men om ni hör mig, säger HERREN, så att ni inte bär in någon börda på sabbaten genom denna stads portar utan håller sabbaten helig och inte gör något arbete på den dagen,


text:
<f>ⓝ</f> då ska kungar och furstar som sitter på Davids tron dra in genom denna stads portar med vagnar och hästar, följda av sina furstar, Juda män och Jerusalems invånare. Då ska denna stad vara bebodd för alltid.


text:
<f>ⓞ</f> Från Juda städer, från Jerusalems omgivningar, från Benjamins land, från Låglandet, Bergsbygden och Negev<f>[70]</f> ska man komma och bära fram brännoffer, slaktoffer, matoffer, rökelse och gemenskapsoffer till HERRENS hus.


text:
<pb/><f>ⓟ</f> Men om ni inte lyssnar till mitt bud att hålla sabbaten helig och inte bära in någon börda genom Jerusalems portar på sabbatsdagen, då ska jag tända en eld i dess portar. Den ska förtära Jerusalems borgar och inte kunna släckas.


text:
Och kärlet som han höll på att göra av leran misslyckades i hans hand. Då började han om och gjorde det till ett annat kärl, så som han ville ha det.


text:
<f>ⓠ</f> ”Kan jag inte göra med er, ni av Israels hus, så som den krukmakaren gör? säger HERREN. Som leran i krukmakarens hand, så är ni i min hand, Israels hus.


text:
<f>ⓡ</f> Ena gången talar jag om ett folk och ett rike att jag tänker rycka upp, bryta ner och förgöra det.


text:
<f>ⓢ</f> Men om folket som jag talat om vänder om från sin ondska, ångrar jag det onda som jag hade tänkt göra mot dem.


text:
<f>ⓣ</f> Men om de då gör det som är ont i mina ögon och inte hör min röst, då ångrar jag det goda som jag hade sagt att jag skulle göra mot dem.


text:
<pb/><f>ⓤ</f> Säg nu till Juda män och till Jerusalems invånare: Så säger HERREN: Se, jag bereder en olycka för er och tänker ut en plan mot er. Vänd därför om, var och en från sin onda väg, och ändra ert liv och era gärningar.


text:
<f>ⓥ</f> Men de kommer att svara: Det är lönlöst. Vi tänker följa våra egna tankar och göra var och en efter sitt onda och hårda hjärta.”


text:
<pb/><t><f>ⓦ</f> Därför säger HERREN så:</t> <t>Fråga bland hednafolken:</t> <t>Vem har hört något sådant?</t> <t>Hemska saker har hon gjort,</t> <t>jungfrun Israel<f>[72]</f>.</t>


text:
<t>Försvinner Libanons snö<f>[73]</f></t> <t>från fältens klippor?</t> <t>Sinar de friska vattnen</t> <t>som flödar fjärran ifrån? <pb/></t>


text:
<t><f>ⓧ</f> Men mitt folk har glömt mig</t> <t>och tänder rökelse åt avgudar,</t> <t>som har fått dem på fall</t> <t>på deras vägar,</t> <t>de urgamla vägarna.</t> <t>De slår in på obanade vägar</t> <t>och stigar.</t>


text:
<t><f>ⓨ</f> Så blir deras land öde</t> <t>och ständigt utsatt för hån.</t> <t>Alla som går förbi ska förundra sig</t> <t>och skaka på huvudet.</t>


text:
<t>Som en östanvind</t> <t>ska jag skingra dem för fienden.</t> <t>Jag ska vända ryggen åt dem</t> <t>och inte ansiktet</t> <t>på deras olyckas dag.</t>


text:
<pb/><f>ⓩ</f> Men de sade: ”Kom, vi tänker ut planer mot Jeremia. För prästerna ska inte komma till korta med sin undervisning, inte den vise med sitt råd eller profeten med sitt ord. Kom, vi fäller honom med våra tungor och struntar i alla hans ord.”


text:
<t><f>ⓐ</f> Ska gott få lönas med ont?</t> <t>De har grävt en grop</t> <t>för att ta mitt liv!</t> <t>Tänk på hur jag har stått</t> <t>inför ditt ansikte</t> <t>och manat gott för dem</t> <t>för att vända bort din vrede</t> <t>från dem. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓑ</f> Överlämna därför deras barn</t> <t>åt svälten</t> <t>och utlämna dem själva</t> <t>åt svärdet,</t> <t>så att deras hustrur</t> <t>blir barnlösa och änkor,</t> <t>deras män dödade av pesten</t> <t>och deras unga män slagna</t> <t>med svärd i striden.</t>


text:
<t>Låt sorgerop höras från deras hus</t> <t>när du plötsligt skickar rövarband</t> <t>över dem,</t> <t>för de grävde en grop</t> <t>för att fånga mig</t> <t>och lade ut snaror för mina fötter.</t>


text:
<t><f>ⓒ</f> Men du, HERRE, känner</t> <t>alla deras planer att döda mig.</t> <t>Förlåt dem inte deras missgärning</t> <t>och utplåna inte deras synd.</t> <t>Låt dem komma på fall inför dig.</t> <t>Grip in mot dem</t> <t>på din vredes dag.</t>


text:
<pb/>Så sade HERREN: Gå och köp dig en lerkruka av krukmakaren. Ta med dig några av folkets äldste och prästernas äldste


text:
och gå ut till Hinnoms sons dal<f>[74]</f> framför Lerskärvsporten och ropa där ut de ord som jag kommer att tala till dig.


text:
<f>ⓓ</f> Du ska säga: <pb/>”Hör HERRENS ord, ni Juda kungar och ni Jerusalems invånare! Så säger HERREN Sebaot, Israels Gud: Se, jag ska låta en sådan olycka drabba denna plats att det ska ringa i öronen på var och en som hör det.


text:
De har övergett mig och vanärat denna plats och där tänt rökelse åt andra gudar som varken de själva eller deras fäder eller Juda kungar har känt. De har uppfyllt denna plats med oskyldigt blod


text:
<f>ⓔ</f> och byggt baalshöjder för att bränna upp sina barn i eld till brännoffer åt Baal, fastän jag aldrig har befallt eller talat om eller ens tänkt mig det.


text:
<pb/>Se, därför ska dagar komma, säger HERREN, då man inte mer ska kalla denna plats Tofet eller Hinnoms sons dal, utan Dråpdalen.


text:
<f>ⓕ</f> Jag ska på denna plats göra Juda och Jerusalems rådslag om intet och jag ska låta dem falla för sina fienders svärd och för dem som vill ta deras liv. Deras döda kroppar ska jag ge till mat åt himlens fåglar och markens djur.


text:
<f>ⓖ</f> Jag ska göra denna stad till häpnad och hån. Alla som går förbi ska häpna och vissla på grund av alla dess plågor.


text:
<f>ⓗ</f> Och jag ska låta dem äta sina egna söners och döttrars kött, den ene ska tvingas äta den andres kött. I sådan nöd och sådan svårighet ska de komma genom sina fiender och genom dem som vill ta deras liv.”


text:
<f>ⓘ</f> och du ska säga till dem: ”Så säger HERREN Sebaot: Jag ska krossa detta folk och denna stad på samma sätt som man krossar ett lerkärl så att det inte kan bli helt igen. Och man ska begrava i Tofet därför att det inte finns någon annan plats att begrava på.


text:
Så ska jag göra med denna plats, säger HERREN, och med dess invånare. Jag ska göra denna stad lik Tofet.


text:
<f>ⓙ</f> Och husen i Jerusalem och Juda kungars hus ska bli lika orena som Tofets plats, alla de hus där man tänt rökelse på taken åt himlens hela härskara<f>[75]</f> och utgjutit dryckesoffer åt andra gudar.”


text:
<pb/>När Jeremia kom tillbaka från Tofet dit HERREN hade sänt honom för att profetera, ställde han sig i förgården till HERRENS hus och sade till allt folket:


text:
<f>ⓚ</f> ”Så säger HERREN Sebaot, Israels Gud: Se, jag ska sända allt ont över denna stad och alla dess lydstäder som jag har uttalat över den, för de har varit hårdnackade och inte lyssnat till mina ord.”


text:
<pb/><f>ⓛ</f> När prästen Pashur, Immers son, som var överuppsyningsman i HERRENS hus, hörde Jeremia profetera dessa ord,


text:
<f>ⓜ</f> lät han misshandla profeten Jeremia och satte honom i stocken i Övre Benjaminsporten till HERRENS hus.


text:
<pb/><f>ⓝ</f> Men när Pashur dagen därpå släppte Jeremia ur stocken, sade Jeremia till honom: ”HERREN kallar dig inte Pashur utan Magor-Missabib<f>[76]</f>,


text:
för så säger HERREN: Jag ska göra dig till en skräck för både dig själv och alla dina vänner. De ska falla för sina fienders svärd och dina ögon ska se det. Hela Juda ska jag ge i den babyloniske kungens hand, och han ska föra bort dem till Babel och döda dem med svärd.


text:
<f>ⓞ</f> Alla rikedomar, ägodelar och dyrbarheter i denna stad och Juda kungars alla skatter ska jag ge i deras fienders hand. De ska ta det som byte och föra det till Babel.


text:
<pb/><f>ⓟ</f> Och du själv, Pashur, ska gå i fångenskap med alla som bor i ditt hus. Du ska komma till Babel, där ska du dö, och där ska du begravas med alla dina vänner som du har profeterat lögn för.”


text:
<pb/><t><f>ⓠ</f> Du, HERRE, övertalade mig,</t> <t>och jag lät mig övertalas.</t> <t>Du grep mig</t> <t>och besegrade mig.</t> <t>Jag har blivit till ständigt åtlöje,</t> <t>alla hånar mig.</t>


text:
<t>Så ofta jag talar måste jag klaga,</t> <t>ropa över våld och förtryck,</t> <t>för HERRENS ord drar spott och spe</t> <t>över mig dagen lång. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓡ</f> Men jag tänkte:</t> <t>Jag vill glömma honom</t> <t>och inte mer tala i hans namn.</t> <t>Då blev det som en brinnande eld</t> <t>i mitt hjärta, instängd i mitt inre.</t> <t>Jag ansträngde mig</t> <t>att hålla den inne</t> <t>men lyckades inte. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓢ</f> Jag hör många förtala mig,</t> <t>det är skräck från alla håll:</t> <t>”Ange honom!”</t> <t>”Ja, vi ska ange honom!”</t> <t>Alla som stått mig nära</t> <t>väntar på att jag ska falla.</t> <t>”Kanske låter han lura sig,</t> <t>så kan vi besegra honom</t> <t>och ta hämnd på honom.” <pb/></t>


text:
<t><f>ⓣ</f> Men HERREN är med mig</t> <t>som en mäktig hjälte.</t> <t>Därför ska mina förföljare falla</t> <t>och inte besegra mig.</t> <t>De ska stå där med stor skam,</t> <t>för de har handlat utan förstånd.</t> <t>De ska drabbas av evig vanära</t> <t>som inte ska glömmas.</t>


text:
<t><f>ⓤ</f> HERRE Sebaot,</t> <t>du prövar den rättfärdige,</t> <t>du ser hjärtan och njurar<f>[77]</f>.</t> <t>Låt mig se din hämnd på dem,</t> <t>för jag har överlämnat min sak</t> <t>till dig.</t>


text:
<t>Sjung till HERREN, lova HERREN,</t> <t>för han räddar den fattiges själ</t> <t>ur de ondas hand. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓥ</f> Förbannad<f>[78]</f> är den dag</t> <t>då jag föddes!</t> <t>Låt inte dagen då min mor</t> <t>födde mig bli välsignad!</t>


text:
<t>Förbannad är den man</t> <t>som meddelade min far:</t> <t>”Du har fått en son!”</t> <t>och gjorde honom mycket glad.</t>


text:
<t><f>ⓦ</f> Låt det gå den mannen</t> <t>som det gick för de städer</t> <t>som HERREN förstörde</t> <t>utan att ångra det.</t> <t>Låt honom få höra sorgerop</t> <t>på morgonen</t> <t>och stridsrop mitt på dagen,</t>


text:
<t>eftersom han inte dödade mig</t> <t>i moderlivet</t> <t>så att min mor fick bli min grav</t> <t>och hennes moderliv havande</t> <t>för alltid.</t>


text:
<t>Varför kom jag ut ur moderlivet</t> <t>för att se möda och bedrövelse</t> <t>och sluta mina dagar i skam?</t>


text:
<pb/>Detta ord kom till Jeremia från HERREN när kung Sidkia sände Pashur, Malkias son, och prästen Sefanja, Maasejas son, till honom för att säga:


text:
<f>ⓧ</f> ”Fråga HERREN för oss, för nu har Babels kung Nebukadressar<f>[79]</f> angripit oss. Kanske HERREN vill göra med oss som vid alla hans tidigare under och får honom att dra bort<f>[80]</f> ifrån oss.”


text:
Så säger HERREN, Israels Gud: Se, jag ska vända de vapen ni har i er hand och använder mot Babels kung och kaldeerna som belägrar er utanför muren. Jag ska samla dem inne i denna stad,


text:
<f>ⓨ</f> och jag ska själv strida mot er med uträckt hand och stark arm, i vrede, harm och stor förbittring.


text:
<pb/><f>ⓩ</f> Därefter, säger HERREN, ska jag överlämna Juda kung Sidkia och hans tjänare och folket som är kvar i denna stad efter pesten, svärdet och svälten till Babels kung Nebukadressar, till deras fiender och dem som vill ta deras liv. Han ska slå dem med svärd, han ska inte skona dem och inte visa någon medkänsla eller något förbarmande.


text:
<pb/><f>ⓐ</f> Till detta folk ska du säga: Så säger HERREN: Se, jag lägger fram för er vägen till livet och vägen till döden.


text:
<f>ⓑ</f> Den som stannar kvar i denna stad ska dö genom svärd, svält eller pest, men den som går ut och ger sig åt kaldeerna som belägrar er, han ska få leva och få sitt liv som ett byte.


text:
<pb/><f>ⓒ</f> För jag har vänt mitt ansikte mot denna stad, till olycka och inte till välgång, säger HERREN. Den ska ges i den babyloniske kungens hand, och han ska bränna upp den i eld.


text:
<f>ⓓ</f> ni av Davids ätt! Så säger HERREN: Döm rätta domar varje morgon och rädda den plundrade ur förtryckarens hand. Annars bryter min vrede fram som en eld och brinner utan att någon kan släcka, på grund av deras onda gärningar.


text:
<pb/><f>ⓔ</f> Se, jag är emot dig, du som bor i dalen, du klippa på slätten, säger HERREN, ni som säger: Vem kan angripa oss? Vem kan tränga in i våra boningar?


text:
<f>ⓕ</f> Jag ska straffa er så som era gärningar förtjänar, säger HERREN. Jag ska tända en eld i er skog, och den ska förtära allt omkring den.”


text:
<f>ⓖ</f> och säg: Hör HERRENS ord, du Juda kung som sitter på Davids tron, du och dina tjänare och ditt folk som går in genom dessa portar!


text:
<f>ⓗ</f> Så säger HERREN: Utöva rätt och rättfärdighet och rädda den plundrade ur förtryckarens hand. Kränk inte främlingen, den faderlöse och änkan och bruka inte våld mot dem. Spill inte oskyldigt blod på denna plats!


text:
<pb/><f>ⓘ</f> För om ni verkligen handlar efter detta ord, ska kungar som sitter på Davids tron dra in genom portarna till detta hus med vagnar och hästar, följda av sina tjänare och sitt folk.


text:
Men om ni inte hör dessa ord svär jag vid mig själv, säger HERREN, att detta hus ska läggas i ruiner.


text:
<pb/><t>För så säger HERREN</t> <t>om Juda kungahus:</t> <t>Du är som Gilead för mig,</t> <t>som Libanons topp.</t> <t>Men jag ska sannerligen</t> <t>göra dig till en öken,</t> <t>till städer där ingen bor.</t>


text:
<t>Jag ska inviga fördärvare mot dig,</t> <t>var och en med sina vapen,</t> <t>och de ska hugga ner</t> <t>dina ståtliga cedrar<f>[81]</f></t> <t>och kasta dem i elden.</t>


text:
<pb/><f>ⓙ</f> Många hednafolk ska gå förbi denna stad och fråga varandra: ”Varför har HERREN gjort så mot denna stora stad?”


text:
Man ska då svara: ”Därför att de övergav förbundet med HERREN sin Gud och tillbad andra gudar och tjänade dem.”


text:
<pb/><t>Gråt inte över den döde,</t> <t>sörj honom inte.</t> <t>Gråt i stället över honom</t> <t>som vandrar bort,</t> <t>för han ska aldrig mer</t> <t>komma tillbaka</t> <t>och se det land där han föddes.</t>


text:
<pb/><f>ⓚ</f> För så säger HERREN om Josias son Shallum<f>[82]</f>, Juda kung som blev kung efter sin far Josia och som har dragit bort från denna plats: Han ska aldrig mer komma tillbaka hit.


text:
<pb/><t><f>ⓛ</f> Ve den som bygger sitt hus</t> <t>med orätt</t> <t>och sina salar</t> <t>med orättfärdighet,</t> <t>som låter sin nästa arbeta</t> <t>för ingenting</t> <t>och inte ger honom hans lön.</t>


text:
<t>Ve den som säger:</t> <t>”Jag vill bygga mig ett stort hus</t> <t>med rymliga salar”</t> <t>och gör sig stora fönster,</t> <t>klär huset med cederträ<f>[83]</f></t> <t>och målar det rött med dyrbar färg!</t>


text:
<t><f>ⓜ</f> Är det att vara kung,</t> <t>att tävla med cederträ?</t> <t>Din far åt och drack,</t> <t>men han utövade rätt</t> <t>och rättfärdighet,</t> <t>och då gick det honom väl.</t>


text:
<t>Han skaffade rätt</t> <t>åt den bedrövade och den fattige,</t> <t>och då gick allt väl.</t> <t>Är inte det att känna mig?</t> <t>säger HERREN.</t>


text:
<t>Men dina ögon och ditt hjärta</t> <t>ser bara efter egen vinning</t> <t>och att spilla oskyldigt blod,</t> <t>att utöva förtryck och våld.</t>


text:
<pb/><f>ⓝ</f> Därför säger HERREN så om Jojakim<f>[84]</f>, Josias son, Juda kung: <pb/><t>Ingen ska hålla dödsklagan</t> <t>efter honom och ropa:</t> <t>”O, min broder! O, min syster!”</t> <t>Ingen ska hålla dödsklagan</t> <t>efter honom och ropa:</t> <t>”O, herre! O, hur ståtlig han var!”</t>


text:
<t><f>ⓞ</f> Som man begraver en åsna</t> <t>ska han begravas.</t> <t>Han ska släpas bort och kastas ut,</t> <t>långt utanför Jerusalems portar.</t>


text:
<t><f>ⓟ</f> Gå upp på Libanon och ropa,</t> <t>höj din röst i Bashan</t> <t>och ropa från Abarim<f>[85]</f>,</t> <t>för alla dina älskare är krossade.</t>


text:
<t><f>ⓠ</f> Jag talade till dig</t> <t>när det gick dig väl,</t> <t>men du sade:</t> <t>”Jag vill inte lyssna.”</t> <t>Sådan har du varit</t> <t>ända från din ungdom,</t> <t>du har inte velat lyssna</t> <t>till min röst.</t>


text:
<t>Alla dina herdar</t> <t>ska vallas av vinden,</t> <t>och dina älskare</t> <t>ska gå i fångenskap.</t> <t>Då ska du vara skamsen</t> <t>och förödmjukad</t> <t>för all din ondskas skull.</t>


text:
<t>Du som bor på Libanon</t> <t>och har ditt näste i cedrarna,</t> <t>hur ska du inte jämra dig</t> <t>när värkarna drabbar dig</t> <t>och ångest</t> <t>som hos en födande kvinna!</t>


text:
<pb/><f>ⓡ</f> Så sant jag lever, säger HERREN: Även om du Konja<f>[86]</f>, Jojakims son, Juda kung, vore en signetring<f>[87]</f> på min högra hand, skulle jag ändå rycka bort dig därifrån.


text:
<f>ⓢ</f> Jag ska överlämna dig till dem som vill ta ditt liv och som du är rädd för, nämligen Babels kung Nebukadressar och kaldeerna.


text:
<f>ⓣ</f> Jag ska slunga bort dig och din mor som har fött dig till ett annat land där ni inte är födda, och där ska ni dö.


text:
<pb/><f>ⓤ</f> Är då denne Konja ett föraktat, krossat kärl, en kruka som ingen vill ha? Varför har han och hans avkomlingar slungats ut och kastats bort till ett land som de inte känner?


text:
Så säger HERREN: Skriv upp den mannen som barnlös, som en man som inte lyckas under sin livstid. För ingen av hans avkomlingar ska lyckas sitta på Davids tron och råda över Juda i framtiden.


text:
Därför säger HERREN, Israels Gud, så om de herdar som vallar mitt folk: Det är ni som har skingrat mina får och drivit bort dem och inte sett till deras bästa. Men se, jag ska straffa er för era onda gärningar, säger HERREN.


text:
<pb/><f>ⓦ</f> Jag ska själv samla dem som finns kvar av mina får ur alla de länder dit jag fördrivit dem, och jag ska föra dem tillbaka till deras betesmarker. Där ska de bli fruktsamma och föröka sig.


text:
<f>ⓧ</f> Jag ska sätta herdar över dem som ska valla dem, och de ska aldrig mer behöva vara rädda eller modlösa, och ingen av dem ska saknas, säger HERREN.


text:
<pb/><t><f>ⓨ</f> Se, dagar ska komma, säger HERREN,</t> <t>då jag låter en rättfärdig telning<f>[88]</f></t> <t>växa upp åt David.</t> <t>Han ska regera som kung</t> <t>och handla med vishet,</t> <t>han ska utöva rätt och rättfärdighet</t> <t>i landet.</t>


text:
<t><f>ⓩ</f> I hans dagar ska Juda bli frälst</t> <t>och Israel bo i trygghet,</t> <t>och detta är det namn</t> <t>man ska ge honom:</t> <t>HERREN vår rättfärdighet.</t>


text:
<pb/><f>ⓐ</f> Se, dagar ska komma, säger HERREN, då man inte mer ska säga: ”Så sant HERREN lever, han som förde Israels barn upp ur Egyptens land”,


text:
utan: ”Så sant HERREN lever, han som förde ättlingarna av Israels hus upp ur landet i norr och hämtade dem ur alla andra länder dit jag fördrivit dem.” Så ska de få bo i sitt land.


text:
<pb/><t><f>ⓑ</f> Om profeterna:</t> <t>Mitt hjärta vill brista i mitt bröst,</t> <t>alla mina ben darrar.</t> <t>Jag är som en berusad man,</t> <t>som en man omtöcknad av vin,</t> <t>på grund av HERREN</t> <t>och hans heliga ord.</t>


text:
<t><f>ⓒ</f> För landet är fullt</t> <t>av äktenskapsbrytare,</t> <t>på grund av förbannelsen<f>[89]</f></t> <t>ligger landet sörjande</t> <t>och betesmarkerna i öknen</t> <t>är förtorkade.</t> <t>De strävar mot det som är ont</t> <t>och har sin styrka i orätt.</t>


text:
<t>För både profeter och präster</t> <t>är gudlösa.</t> <t>Även inne i mitt hus</t> <t>finner jag deras ondska,</t> <t>säger HERREN.</t>


text:
<t><f>ⓓ</f> Därför ska deras väg för dem</t> <t>bli som hala stigar i mörkret.</t> <t>De ska drivas bort,</t> <t>och där ska de falla.</t> <t>För jag ska låta olycka drabba dem</t> <t>det år deras straff kommer,</t> <t>säger HERREN. <pb/></t>


text:
<t>Också hos Samarias profeter</t> <t>har jag sett dåraktiga ting:</t> <t>De profeterade i Baals namn</t> <t>och vilseledde mitt folk Israel.</t>


text:
<t><f>ⓔ</f> Och hos Jerusalems profeter</t> <t>har jag sett förskräckliga ting.</t> <t>De begår äktenskapsbrott</t> <t>och ljuger,</t> <t>de uppmuntrar dem som gör ont</t> <t>så att ingen vänder om</t> <t>från sin ondska.</t> <t>De är alla för mig som Sodom</t> <t>och stadens invånare</t> <t>som Gomorras. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓕ</f> Därför säger HERREN Sebaot så</t> <t>om profeterna:</t> <t>Jag ska ge dem malört att äta</t> <t>och förgiftat vatten att dricka,</t> <t>för från Jerusalems profeter</t> <t>har gudlöshet gått ut</t> <t>över hela landet. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓖ</f> Så säger HERREN Sebaot:</t> <t>Lyssna inte på profeternas ord</t> <t>när de profeterar för er,</t> <t>för de bedrar er.</t> <t>De talar sina egna hjärtans syner,</t> <t>inte vad som kommer</t> <t>från HERRENS mun.</t>


text:
<t><f>ⓗ</f> Om och om igen säger de</t> <t>till dem som föraktar mig:</t> <t>”HERREN har sagt:</t> <t>Det ska gå er väl.”</t> <t>Och till alla som följer</t> <t>sitt hårda hjärta säger de:</t> <t>”Ingen olycka ska drabba er.”</t>


text:
<t><f>ⓘ</f> Men vem har stått med</t> <t>i HERRENS råd,</t> <t>sett och hört hans ord?</t> <t>Och vem har lyssnat till hans ord</t> <t>och hört det? <pb/></t>


text:
<t><f>ⓙ</f> Se, HERRENS stormvind bryter fram,</t> <t>full av vrede, en virvlande storm!</t> <t>Den virvlar ner</t> <t>över de ogudaktigas huvuden.</t>


text:
<t>HERRENS vrede</t> <t>ska inte vända tillbaka</t> <t>förrän han har utfört och fullbordat</t> <t>sitt hjärtas tankar.</t> <t>I den yttersta tiden</t> <t>ska ni inse och förstå det. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓚ</f> Jag har inte sänt dessa profeter,</t> <t>ändå rusade de i väg.</t> <t>Jag har inte talat till dem,</t> <t>ändå profeterade de.</t>


text:
<t>Hade de stått med i mitt råd,</t> <t>skulle de ha förkunnat mina ord</t> <t>för mitt folk</t> <t>för att få dem att vända om</t> <t>från sina onda vägar</t> <pb/>och sina onda gärningar.


text:
<f>ⓜ</f> Eller kan någon gömma sig på ett så hemligt ställe att jag inte ser honom? säger HERREN. Är inte jag den som uppfyller himmel och jord? säger HERREN.


text:
Jag har hört vad profeterna säger, de som profeterar lögn i mitt namn: ”Jag har haft en dröm, jag har haft en dröm!”


text:
Hur länge? Vad har profeterna i hjärtat, lögnprofeterna som profeterar sina egna hjärtans bedrägeri?


text:
<f>ⓝ</f> De tänker att de med sina drömmar som de berättar för varandra ska få mitt folk att glömma mitt namn, liksom deras fäder glömde mitt namn för Baal.


text:
Den profet som har haft en dröm kan berätta en dröm. Men den som har tagit emot mitt ord, han ska troget tala mitt ord. Vad är halm mot säd? säger HERREN.


text:
<f>ⓠ</f> Jag är emot profeterna, säger HERREN, de som bär fram sin egen tungas ord och säger: ”Så säger HERREN.”


text:
<f>ⓡ</f> Jag är emot dem som profeterar falska drömmar, säger HERREN. När de berättar dem vilseleder de mitt folk med sina lögner och sitt skryt. Det är inte jag som har sänt dem eller gett dem något uppdrag, och de kan inte hjälpa detta folk, säger HERREN.


text:
<pb/>När detta folk eller en profet eller präst frågar dig: ”Vad säger HERRENS tunga<f>[90]</f>?”, ska du säga dem vad som är den verkliga tungan<f>[91]</f>. Och jag ska kasta bort er, säger HERREN.


text:
<pb/>Den profet eller präst eller den av folket som säger ”HERRENS tunga”, den mannen och hans hus ska jag straffa.


text:
Men ”HERRENS tunga” ska ni inte mer nämna. För var och en ska då hans eget ord bli en ”tunga”, eftersom ni förvränger orden från den levande Guden, HERREN Sebaot, vår Gud.


text:
Men om ni säger ”HERRENS tunga”, då säger HERREN så: Ni använder det ordet, ”HERRENS tunga”, fastän jag har sänt bud till er och sagt till er: Ni ska inte säga ”HERRENS tunga”.


text:
<pb/>Därför ska jag nu glömma er helt<f>[92]</f> och kasta bort er från mitt ansikte, både er och staden som jag gett er och era fäder.


text:
<pb/><f>ⓣ</f> När Babels kung Nebukadressar hade fört bort<f>[93]</f> Juda kung Jekonja, Jojakims son, från Jerusalem tillsammans med Juda furstar och hantverkarna och smederna och tagit med dem till Babel, visade HERREN mig två korgar med fikon uppställda framför HERRENS tempel.


text:
<f>ⓤ</f> I den ena korgen fanns mycket goda fikon, tidigt mogna fikon<f>[94]</f>. I den andra korgen fanns mycket dåliga fikon, så dåliga att de inte gick att äta.


text:
<pb/>Och HERREN sade till mig: ”Vad ser du, Jeremia?” Jag svarade: ”Fikon. De goda fikonen är mycket goda, men de dåliga fikonen är mycket dåliga, så dåliga att de inte går att äta.”


text:
<f>ⓥ</f> ”Så säger HERREN, Israels Gud: Så som man ser på de goda fikonen ska jag se med välvilja på dem som förts bort från Juda, som jag skickat bort från denna plats till kaldeernas land.


text:
<f>ⓦ</f> Jag ska låta mitt öga vaka över dem med godhet och låta dem komma tillbaka till detta land. Jag ska bygga upp dem och inte riva ner dem, plantera dem och inte rycka upp dem.


text:
<f>ⓧ</f> Och jag ska ge dem ett hjärta som känner mig, att jag är HERREN. De ska vara mitt folk och jag ska vara deras Gud, för de ska vända om till mig av hela sitt hjärta.


text:
<pb/><f>ⓨ</f> Men så som man gör med dåliga fikon som är så dåliga att de inte går att äta, säger HERREN, på samma sätt ska jag göra med Juda kung Sidkia,<f>[95]</f> hans furstar och dem som är kvar i Jerusalem, både de som är kvar här i landet och de som bor i Egypten.


text:
<f>ⓩ</f> På alla orter dit jag fördriver dem ska jag utlämna dem till skräck och olycka i alla riken på jorden, till en skam och ett ordspråk, till en nidvisa och en förbannelse.


text:
<f>ⓐ</f> Jag ska sända svärd, svält och pest bland dem tills de utrotas ur landet som jag gett dem och deras fäder.”


text:
<pb/><f>ⓑ</f> Detta ord kom till Jeremia om hela Juda folk i Juda kung Jojakims, Josias sons, fjärde regeringsår, som var Babels kung Nebukadressars första regeringsår<f>[96]</f>.


text:
<pb/><f>ⓒ</f> Ända från Juda kung Josias, Amons sons, trettonde regeringsår och till i dag, i tjugotre år, har HERRENS ord kommit till mig. Jag har talat till er gång på gång, men ni har inte velat höra.


text:
<f>ⓓ</f> HERREN har sänt er alla sina tjänare profeterna gång på gång, men ni har inte lyssnat eller vänt örat till för att höra.


text:
<f>ⓔ</f> De sade: ”Vänd om, var och en från sin onda väg och sina onda gärningar! Då ska ni få bo kvar i landet som HERREN har gett er och era fäder för all framtid.


text:
<f>ⓕ</f> Följ inte andra gudar för att tjäna och tillbe dem, och väck inte min vrede med era händers verk. Då ska jag inte låta någon olycka drabba er.”


text:
<f>ⓖ</f> Men ni har inte lyssnat till mig, säger HERREN, utan väckt min vrede med era händers verk till er egen olycka.


text:
<f>ⓗ</f> ska jag kalla på alla folkstammarna i norr, säger HERREN, och jag ska skicka efter min tjänare Nebukadressar,<f>[97]</f> Babels kung. Och jag ska låta dem anfalla detta land och dem som bor här och alla hednafolken runt omkring. Jag ska viga dem åt förintelse, och de ska bli till häpnad och åtlöje och evig ödeläggelse.


text:
<f>ⓘ</f> Jag ska bland dem göra slut på jubelrop och glädjerop, rop för brudgum och rop för brud, kvarnens buller och lampans ljus.


text:
Hela detta land ska ödeläggas och förstöras, och dessa länder ska tjäna Babels kung i sjuttio år<f>[98]</f>.


text:
<pb/><f>ⓙ</f> Men när sjuttio år har gått ska jag straffa Babels kung och folket där för deras missgärning, säger HERREN, och kaldeernas land ska jag göra till en ödemark för all framtid.


text:
Jag ska låta alla de ord som jag talat mot det landet gå i uppfyllelse, allt som är skrivet i denna bok och som Jeremia har profeterat mot alla hednafolk.


text:
Också dem ska mäktiga folk och stora kungar lägga under sig, och jag ska ge dem efter deras gärningar och deras händers verk.


text:
<pb/><f>ⓚ</f> För så sade HERREN, Israels Gud, till mig: ”Ta denna bägare med vredesvin ur min hand och låt alla hednafolk dit jag sänder dig dricka av den.


text:
De ska dricka så att de raglar och förlorar förståndet på grund av det svärd som jag ska sända bland dem.”


text:
<pb/>Och jag tog bägaren ur HERRENS hand och gav åt alla folk<f>[99]</f> dit HERREN sände mig att dricka.


text:
Det var Jerusalem med Juda städer, dess kungar och furstar, för att göra dem till en ödemark och till häpnad och åtlöje och till en förbannelse, som nu har skett,


text:
<f>ⓜ</f> och alla blandade stammar där, alla kungar i landet Us och alla kungar i filisteernas land, både Ashkelon, Gaza, Ekron och dem som finns kvar i Ashdod,


text:
<f>ⓟ</f> och alla kungar i landet i norr — både dem som bor nära och dem som bor långt borta, den ene såväl som den andre — och alla andra riken i världen över jordens yta. Och Sheshaks<f>[100]</f> kung ska dricka efter dem.


text:
<pb/><f>ⓠ</f> Du ska säga till dem: Så säger HERREN Sebaot, Israels Gud: Drick, så att ni blir druckna och spyr och faller utan att kunna resa er, på grund av det svärd som jag ska sända bland er.


text:
Men om de inte vill ta emot bägaren ur din hand och dricka, så säg till dem: Så säger HERREN Sebaot: Ni måste dricka!


text:
<f>ⓡ</f> För se, jag ska börja straffdomen med den stad som är uppkallad efter mitt namn. Skulle då ni bli ostraffade? Nej, ni ska inte bli ostraffade, utan jag ska kalla på ett svärd mot jordens alla invånare, säger HERREN Sebaot.


text:
<pb/><f>ⓢ</f> Allt detta ska du profetera för dem och säga till dem: <pb/><t>HERREN ryter från höjden,</t> <t>han höjer sin röst</t> <t>från sin heliga boning.</t> <t>Han ryter högt över sitt land</t> <t>och höjer skörderop</t> <t>som en vintrampare</t> <t>över jordens alla invånare.</t>


text:
<t><f>ⓣ</f> Larmet hörs till jordens ände,</t> <t>för HERREN går till rätta</t> <t>med hednafolken,</t> <t>han ska döma allt kött.</t> <t>De ogudaktiga överlämnar han</t> <t>åt svärdet, säger HERREN. <pb/></t>


text:
<t>Så säger HERREN Sebaot:</t> <t>Se, en ofärd går ut</t> <t>från folk till folk</t> <t>och en väldig storm stiger upp</t> <t>från jordens yttersta ände.</t>


text:
<t><f>ⓤ</f> De som blir slagna av HERREN</t> <t>på den dagen</t> <t>ska ligga från jordens ena ände</t> <t>till den andra.</t> <t>Man ska inte hålla dödsklagan</t> <t>efter dem,</t> <t>inte samla upp och begrava dem,</t> <t>utan de ska bli gödsel på marken. <pb/></t>


text:
<t>Jämra er, ni herdar, och klaga!</t> <t>Vältra er på marken,</t> <t>ni ledare för hjorden,</t> <t>för tiden är inne</t> <t>då ni ska slaktas.</t> <t>Ni ska skingras</t> <t>och falla som ett fint kärl.<f>[101]</f></t>


text:
<t><f>ⓥ</f> Ingen tillflykt finns för herdarna,</t> <t>ingen möjlighet att komma undan</t> <t>för hjordens ledare.</t>


text:
<t>Hör herdarna ropa</t> <t>och ledarna för hjorden jämra sig,</t> <t>för HERREN ödelägger</t> <t>deras betesmark</t>


text:
<t>Likt ett ungt lejon</t> <t>drar han ut ur sitt snår.</t> <t>Deras land blir en ödemark</t> <t>på grund av förtryckarens svärd</t> <t>och hans brinnande vrede.</t>


text:
<pb/>I början av Juda kung Jojakims, Josias sons, regering<f>[102]</f> kom detta ord från HERREN. Han sade:


text:
<f>ⓦ</f> ”Så säger HERREN: Ställ dig i förgården till HERRENS hus och tala till alla Juda städer, till dem som kommer för att tillbe i HERRENS hus. Tala till dem alla de ord som jag befaller dig att tala. Ta inte bort något från dem.


text:
<f>ⓧ</f> Kanske kommer de att lyssna och vända om var och en från sin onda väg. Då ska jag ångra det onda som jag har i sinnet att göra med dem på grund av deras onda gärningar.


text:
<pb/>Du ska säga till dem: Så säger HERREN: Om ni inte vill lyssna på mig och vandra efter den lag som jag förelagt er


text:
<f>ⓨ</f> och höra vad mina tjänare profeterna talar, dem som jag sänder er och gång på gång har sänt er fast ni inte har lyssnat,


text:
<f>ⓩ</f> då ska jag göra med detta hus som jag gjorde med Shilo. Och denna stad ska jag göra till en förbannelse för alla jordens folk.”


text:
När Jeremia hade slutat tala allt som HERREN hade befallt honom att säga till folket, grep prästerna, profeterna och allt folket honom och sade: ”Du ska dö!


text:
Hur vågar du profetera i HERRENS namn och säga: Det ska gå för detta hus som för Shilo, och denna stad ska ödeläggas så att ingen bor där mer?” Och allt folket gaddade ihop sig mot Jeremia i HERRENS hus.


text:
<pb/>När Juda furstar hörde det, gick de från kungens hus upp till HERRENS hus och satte sig vid ingången till HERRENS nya port.


text:
<f>ⓐ</f> Då sade prästerna och profeterna till furstarna och till allt folket: ”Den här mannen förtjänar att dö! Ni har ju hört med egna öron hur han profeterat mot denna stad.”


text:
<pb/>Men Jeremia svarade alla furstarna och allt folket: ”HERREN har sänt mig att profetera mot detta hus och denna stad allt det som ni har hört.


text:
<f>ⓑ</f> Ändra nu ert liv och era gärningar och hör HERREN er Guds röst. Då kommer HERREN att ångra det onda han har talat mot er.


text:
<f>ⓒ</f> Men det ska ni veta att om ni dödar mig, så drar ni oskyldigt blod över er och över denna stad och över dem som bor här. För det är i sanning HERREN som har sänt mig till er för att säga er allt detta.”


text:
<pb/>Då sade furstarna och allt folket till prästerna och profeterna: ”Den här mannen förtjänar inte att dö, för han har talat till oss i HERREN vår Guds namn.”


text:
<f>ⓓ</f> ”Mika från Moreshet profeterade på Juda kung Hiskias tid<f>[103]</f> och sade till hela Juda folk: Så säger HERREN Sebaot: <pb/><t>Sion ska plöjas upp till en åker,</t> <t>Jerusalem bli en stenhop</t> <t>och tempelberget</t> <t>en skogbevuxen höjd.</t>


text:
<pb/>Men lät Juda kung Hiskia med hela Juda döda honom? Fruktade han inte i stället HERREN och bad till honom, så att HERREN ångrade det onda som han hade talat emot dem? Drar vi inte själva över oss mycket ont nu?”


text:
<pb/>Där fanns också en annan man som profeterade i HERRENS namn, Uria, Shemajas son, från Kirjat-Jearim. Han profeterade mot denna stad och detta land, precis som Jeremia hade gjort.


text:
<pb/>När då kung Jojakim med alla sina hjältar och alla furstar hörde vad han sade, ville han döda honom. Men när Uria fick höra det blev han förskräckt och flydde sin väg och kom till Egypten.


text:
<pb/><f>ⓔ</f> Då sände kung Jojakim några män till Egypten: Elnatan, Akbors son, och några andra tillsammans med honom.


text:
De hämtade Uria från Egypten och förde honom till kung Jojakim. <pb/>Han lät döda honom med svärd och kastade hans döda kropp på den allmänna begravningsplatsen.


text:
<pb/><f>ⓕ</f> Men Ahikam, Shafans son, höll sin hand över Jeremia, så att man inte lämnade honom i folkets våld för att dödas.


text:
<pb/><f>ⓖ</f> I början<f>[104]</f> av Juda kung Sidkias<f>[105]</f>, Josias sons, regering kom detta ord till Jeremia från HERREN. Han sade:


text:
Sänd det sedan till Edoms kung, Moabs kung, ammoniternas kung, Tyrus kung och Sidons kung genom de sändebud som har kommit till Jerusalem, till kung Sidkia av Juda.


text:
Befall dem att säga till sina herrar: Så säger HERREN Sebaot, Israels Gud: Så ska ni säga till era herrar:


text:
<pb/><f>ⓗ</f> Jag är den som genom min stora kraft och min uträckta arm har skapat jorden med de människor och djur som är på den, och jag ger den åt vem jag vill.


text:
<f>ⓘ</f> Nu har jag gett alla dessa länder i min tjänare Nebukadnessars hand, Babels kung. Också markens djur har jag gett honom, för att de ska tjäna honom.


text:
<f>ⓙ</f> Alla hednafolk ska tjäna honom och hans son och hans sonson<f>[106]</f>, tills tiden kommer också för hans land då många folk och stora kungar ska lägga honom under sig.


text:
Men om något folk eller rike inte vill tjäna Babels kung Nebukadnessar och inte vill böja sin nacke under den babyloniske kungens ok, då ska jag straffa det folket med svärd, svält och pest, säger HERREN, tills jag har utrotat dem genom hans hand.


text:
<f>ⓚ</f> Lyssna därför inte på era profeter och spåmän, era drömtydare, teckentydare och trollkarlar när de säger till er: ”Ni ska inte tjäna Babels kung.”


text:
De profeterar lögn för er, och därför ska ni föras långt bort från ert land. Jag ska driva bort er och ni ska gå under.


text:
Men det folk som böjer sin nacke under den babyloniske kungens ok och tjänar honom, ska jag låta bo kvar i sitt land, säger HERREN, så att de kan bruka det och bo där.


text:
<pb/>På samma sätt talade jag till Juda kung Sidkia. Jag sade: Böj er nacke under den babyloniske kungens ok och tjäna honom och hans folk, så ska ni få leva.


text:
Varför vill du och ditt folk dö genom svärd, svält och pest, så som HERREN har sagt att det ska gå för det folk som inte vill tjäna Babels kung?


text:
Hör alltså inte på de profeter som säger till er: ”Ni ska inte tjäna Babels kung”, för de profeterar lögn för er.


text:
<f>ⓛ</f> Jag har inte sänt dem, säger HERREN. De profeterar lögn i mitt namn och därför måste jag driva bort er så att ni går under tillsammans med de profeter som profeterar för er.


text:
<pb/><f>ⓜ</f> Till prästerna och till hela detta folk talade jag och sade: Så säger HERREN: Lyssna inte på era profeters ord, när de profeterar för er och säger: ”Se, de kärl<f>[107]</f> som hör till HERRENS hus ska nu snart föras tillbaka från Babel”, för de profeterar lögn för er.


text:
Om de verkligen är profeter och har HERRENS ord, så låt dem vädja till HERREN Sebaot att de kärl som ännu är kvar i HERRENS hus och i Juda kungs hus och i Jerusalem inte förs bort till Babel.


text:
<pb/><f>ⓝ</f> För så säger HERREN Sebaot om pelarna, havet, tvättställen<f>[108]</f> och det övriga som ännu är kvar här i staden,


text:
<f>ⓞ</f> det som Babels kung Nebukadnessar inte tog med sig när han förde bort Juda kung Jekonja, Jojakims son, från Jerusalem till Babel tillsammans med alla de förnämsta i Juda och Jerusalem —


text:
ja, så säger HERREN Sebaot, Israels Gud, om de föremål som ännu är kvar i HERRENS hus och i Juda kungs hus och i Jerusalem:


text:
<f>ⓟ</f> De ska föras till Babel och bli kvar där ända till den dag då jag tar mig an dem, säger HERREN, och för dem tillbaka upp till denna plats.


text:
<pb/>Men i samma år, i början av Juda kung Sidkias regering, i femte månaden av hans fjärde regeringsår<f>[109]</f>, talade profeten Hananja, Asurs son, från Gibeon<f>[110]</f> till mig i HERRENS hus inför prästerna och allt folket. Han sade:


text:
<f>ⓠ</f> Inom två år ska jag föra tillbaka hit alla de föremål i HERRENS hus som Babels kung Nebukadnessar tog från denna plats och förde till Babel.


text:
<f>ⓡ</f> Och Juda kung Jekonja, Jojakims son, och alla fångar från Juda som kom till Babel ska jag föra tillbaka till denna plats, säger HERREN. För jag ska bryta sönder den babyloniske kungens ok.”


text:
<pb/>Men profeten Jeremia svarade profeten Hananja inför prästerna och allt folket som stod i HERRENS hus.


text:
Profeten Jeremia sade: ”Amen! Må HERREN göra så. Må HERREN uppfylla de ord som du har profeterat och från Babel föra tillbaka till denna plats de föremål som fanns i HERRENS hus, liksom alla fångarna.


text:
Gamla tiders profeter, de som varit före mig och dig, har profeterat om krig, olycka och pest mot många länder och mot stora riken.


text:
<f>ⓢ</f> Men om den profet som profeterar välgång verkligen är sänd av HERREN, det vet man först när hans ord har gått i uppfyllelse.”


text:
Och Hananja sade inför allt folket: ”Så säger HERREN: Just så ska jag inom två år ta den babyloniske kungen Nebukadnessars ok från nacken på alla hednafolk och bryta sönder det.” Då gick profeten Jeremia sin väg.


text:
<pb/>Men sedan profeten Hananja hade tagit oket från profeten Jeremias nacke och brutit sönder det, kom HERRENS ord till Jeremia:


text:
<f>ⓤ</f> ”Gå och säg till Hananja: Så säger HERREN: Du har brutit sönder ett ok av trä, men i dess ställe har du gjort ett ok av järn.


text:
<f>ⓥ</f> För så säger HERREN Sebaot, Israels Gud: Jag har lagt ett ok av järn på alla dessa hednafolks nacke, för att de ska tjäna Babels kung Nebukadnessar, och de ska tjäna honom. Jag har också gett honom markens djur.”


text:
<pb/><f>ⓦ</f> Profeten Jeremia sade vidare till profeten Hananja: ”Hör på, Hananja! HERREN har inte sänt dig. Du har fått detta folk att lita på en lögn.


text:
<f>ⓧ</f> Därför säger HERREN så: Se, jag ska ta bort dig från jordens yta. I år ska du dö, för du har predikat avfall från HERREN.”


text:
<pb/>Detta är vad som stod i det brev<f>[111]</f> som profeten Jeremia sände från Jerusalem till de äldste som ännu levde kvar i fångenskapen och till prästerna, profeterna och allt folket, dem som Nebukadnessar hade fört bort från Jerusalem till Babel,


text:
<f>ⓨ</f> sedan kung Jekonja hade lämnat Jerusalem tillsammans med drottningmodern och hovmännen, Juda och Jerusalems furstar samt hantverkarna och smederna.


text:
Jeremia sände brevet med Eleasa, Shafans son, och Gemarja, Hilkias son, när Juda kung Sidkia sände dem till Babels kung Nebukadnessar. Brevet löd:


text:
<pb/>Så säger HERREN Sebaot, Israels Gud, till alla de fångar som jag har låtit föra bort från Jerusalem till Babel:


text:
Ta er hustrur och föd söner och döttrar, ta hustrur åt era söner och gift bort era döttrar, så att de föder söner och döttrar. Föröka er där och bli inte färre.


text:
Och sök den stads bästa dit jag har fört er i fångenskap och be för den till HERREN. När det går väl för den, går det också väl för er.


text:
<pb/><f>ⓩ</f> För så säger HERREN Sebaot, Israels Gud: Låt er inte luras av de profeter som finns bland er, inte heller av era spåmän, och lyssna inte till de drömmar som ni drömmer,


text:
<pb/><f>ⓑ</f> För så säger HERREN: När sjuttio år har gått för Babel<f>[112]</f> ska jag ta mig an er och uppfylla mitt löfte att föra er tillbaka till denna plats.


text:
<f>ⓒ</f> Jag vet vilka tankar jag har för er, säger HERREN, nämligen fridens tankar och inte ofärdens för att ge er en framtid och ett hopp.


text:
<f>ⓕ</f> För jag ska låta er finna mig, säger HERREN. Jag ska göra slut på er fångenskap och samla er från alla de folk och alla de orter dit jag har drivit bort er, säger HERREN. Jag ska låta er komma tillbaka till den plats från vilken jag förde er bort som fångar.


text:
För så säger HERREN till den kung som sitter på Davids tron och till allt det folk som bor i denna stad, era bröder som inte har gått bort i fångenskap tillsammans med er,


text:
<f>ⓖ</f> ja, så säger HERREN Sebaot: Se, jag ska sända svärd, svält och pest mot dem och låta dem räknas som odugliga fikon, så dåliga att man inte kan äta dem.


text:
<f>ⓗ</f> Jag ska förfölja dem med svärd, svält och pest och göra dem till ett avskräckande exempel för alla riken på jorden, till förbannelse och häpnad, förakt och vanära bland alla de folk dit jag har drivit bort dem.


text:
<f>ⓘ</f> Ty, säger HERREN, de har inte lyssnat till mina ord, som jag har sänt till dem genom mina tjänare profeterna. Gång på gång sände jag dem, men ni har inte lyssnat, säger HERREN.


text:
Så säger HERREN Sebaot, Israels Gud, om Ahab, Kolajas son, och om Sidkia, Maasejas son, som profeterar lögn för er i mitt namn: Se, jag ska ge dem i den babyloniske kungen Nebukadressars hand och han ska låta döda dem inför era ögon.


text:
<f>ⓙ</f> Och alla fångar från Juda som är i Babel ska från dem hämta denna förbannelse och säga: ”Må HERREN göra med dig som med Sidkia och Ahab, som Babels kung lät steka i eld.”


text:
<f>ⓚ</f> För de har gjort något som är en dårskap i Israel. De har begått äktenskapsbrott med andras hustrur och har talat lögn i mitt namn, något som jag inte har befallt. Jag är den som vet det och är vittne till det, säger HERREN.


text:
Så säger HERREN Sebaot, Israels Gud: Du har sänt brev i ditt eget namn till allt folket i Jerusalem och till prästen Sefanja, Maasejas son, och alla de andra prästerna och sagt:


text:
”HERREN har satt dig till präst i prästen Jojadas<f>[113]</f> ställe, för att det ska finnas tillsyningsmän i HERRENS hus över varje galen och självutnämnd profet, och för att du ska sätta sådana i stock och halsjärn.


text:
Därför har han kunnat sända bud till oss i Babel och säga: Än är det lång tid kvar. Bygg hus åt er, bo i dem och plantera trädgårdar och ät deras frukt.”


text:
”Sänd bud till alla de fångna och säg: Så säger HERREN om nehelamiten Shemaja: Shemaja har profeterat för er, men jag har inte sänt honom. Han har fått er att lita på en lögn.


text:
<f>ⓛ</f> Därför säger HERREN så: Se, jag ska straffa nehelamiten Shemaja och hans efterkommande. Ingen av dem ska få bo bland detta folk, och han ska inte få se det goda som jag vill göra med mitt folk, säger HERREN, för han har predikat avfall från HERREN.”


text:
<f>ⓜ</f> För se, dagar ska komma, säger HERREN, då jag gör slut på fångenskapen för mitt folk Israel och Juda, säger HERREN. Jag ska låta dem komma tillbaka till det land som jag gav deras fäder. Och de ska ta det i besittning.”


text:
<t><f>ⓝ</f> Fråga och tänk:</t> <t>Brukar män föda barn?</t> <t>Varför ser jag då alla män</t> <t>med händerna på höfterna</t> <t>som kvinnor i barnsnöd?</t> <t>Varför har alla ansikten</t> <t>blivit så dödsbleka?</t>


text:
<t><f>ⓞ</f> Ve! Detta är en stor dag,</t> <t>den liknar ingen annan.</t> <t>Det är en tid av nöd för Jakob,</t> <t>men han ska bli räddad ur den. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓟ</f> Och det ska ske på den dagen,</t> <t>säger HERREN Sebaot,</t> <t>att jag ska ta oket från din nacke</t> <t>och bryta sönder det</t> <t>och slita av dina band.</t> <t>Inga främlingar ska längre</t> <t>tvinga honom att tjäna dem,</t>


text:
<t><f>ⓠ</f> utan de ska tjäna HERREN sin Gud</t> <t>och David sin kung,</t> <t>som jag ska låta uppstå åt dem.<f>[114]</f> <pb/></t>


text:
<t><f>ⓡ</f> Så var inte rädd,</t> <t>min tjänare Jakob, säger HERREN,</t> <t>och var inte förskräckt, Israel.</t> <t>För jag ska rädda dig</t> <t>ur landet i fjärran</t> <t>och dina efterkommande ur landet</t> <t>där de är fångna.</t> <t>Jakob ska komma tillbaka</t> <t>och leva i fred och trygghet,</t> <t>och ingen ska skrämma honom.</t>


text:
<t><f>ⓢ</f> För jag är med dig, säger HERREN,</t> <t>för att rädda dig.</t> <t>Jag ska göra slut på alla de folk</t> <t>bland vilka jag spritt ut dig.</t> <t>Men dig ska jag inte göra slut på,</t> <t>bara tukta dig med rättvisa,</t> <t>för helt ostraffad</t> <t>kan jag inte lämna dig. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓤ</f> Ingen tar sig an din sak</t> <t>för att se om ditt sår.</t> <t>Det finns inga läkemedel</t> <t>och ingen läkedom för dig.</t>


text:
<t>Alla dina älskare har glömt dig,</t> <t>de frågar inte efter dig,</t> <t>för jag har slagit dig</t> <t>med en fiendes slag.</t> <t>Jag har tuktat dig hårt,</t> <t>för din skuld är stor</t> <t>och dina synder många.</t>


text:
<t>Varför ropar du över din skada?</t> <t>Obotlig är din plåga.</t> <t>Därför att din skuld är stor</t> <t>och dina synder många</t> <t>har jag gjort dig detta. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓥ</f> Men nu ska alla som ätit av dig</t> <t>bli uppätna,</t> <t>och alla dina motståndare</t> <t>ska allihop gå i fångenskap.</t> <t>De som har skövlat dig</t> <t>ska bli skövlade,</t> <t>och alla som har plundrat dig</t> <t>ska jag lämna till plundring.</t>


text:
<t><f>ⓦ</f> För jag ska låta dig bli frisk</t> <t>och läka dina sår, säger HERREN,</t> <t>dig som man kallar</t> <t>”den fördrivna”,</t> <t>”Sion som ingen frågar efter”.</t>


text:
<t><f>ⓧ</f> Så säger HERREN:</t> <t>Se, jag ska göra slut</t> <t>på fångenskapen</t> <t>för Jakobs hyddor</t> <t>och förbarma mig</t> <t>över hans boningar.</t> <t>Staden ska åter byggas upp</t> <t>på sin höjd,</t> <t>och palatset ska stå</t> <t>på sin rätta plats.</t>


text:
<t><f>ⓨ</f> Från dem ska höras lovsång</t> <t>och rop från glada människor.</t> <t>Jag ska föröka dem,</t> <t>och de ska inte bli färre.</t> <t>Jag ska ära dem,</t> <t>och de ska inte vara obetydliga.</t>


text:
<t>Hans söner ska bli som förr,</t> <t>hans församling ska bestå</t> <t>inför mig,</t> <t>och jag ska straffa alla</t> <t>som förtrycker honom.</t>


text:
<t><f>ⓩ</f> Hans ledare ska vara</t> <t>en av hans egna,</t> <t>hans härskare ska utgå</t> <t>från hans mitt.</t> <t>Jag ska låta honom komma nära</t> <t>och närma sig mig —</t> <t>för vem skulle annars våga sitt liv<f>[115]</f></t> <t>genom att närma sig mig?</t> <t>säger HERREN.</t>


text:
<t><f>ⓑ</f> Se, HERRENS stormvind bryter fram,</t> <t>full av vrede, en härjande storm!</t> <t>Den virvlar ner</t> <t>över de ogudaktigas huvuden.</t>


text:
<t>HERRENS brinnande vrede</t> <t>ska inte vända åter</t> <t>förrän han har utfört,</t> <t>förrän han har fullbordat</t> <t>sitt hjärtas tankar.</t> <t>I den yttersta tiden</t> <t>ska ni förstå det.</t>


text:
<pb/><f>ⓒ</f> På den tiden, säger HERREN, ska jag vara Gud för alla Israels släkter, och de ska vara mitt folk.


text:
<pb/><t>Så säger HERREN:</t> <t>Det folk</t> <t>som kommer undan svärdet</t> <t>finner nåd i öknen.</t> <t>Israel får gå dit där jag ger det ro.</t>


text:
<t><f>ⓓ</f> Fjärran ifrån uppenbarade sig</t> <t>HERREN för mig<f>[116]</f>:</t> <t>”Med evig kärlek har jag älskat dig,</t> <t>därför låter jag min nåd bli kvar</t> <t>över dig.</t>


text:
<t><f>ⓔ</f> Än en gång ska jag upprätta dig,</t> <t>och du ska bli upprättad,</t> <t>du jungfru Israel.</t> <t>Än en gång ska du ta din tamburin</t> <t>och dra ut i dans</t> <t>bland dem som är glada.</t>


text:
<t>Än en gång ska du</t> <t>plantera vingårdar</t> <t>på Samariens berg,</t> <t>och de som planterar</t> <t>ska själva njuta av frukten.</t>


text:
<t><f>ⓕ</f> För det kommer en dag</t> <t>då väktare ropar på Efraims berg:</t> <t>Kom, låt oss dra upp till Sion,</t> <t>till HERREN vår Gud.” <pb/></t>


text:
<t><f>ⓖ</f> För så säger HERREN:</t> <t>Jubla i glädje över Jakob,</t> <t>höj fröjderop över honom</t> <t>som är den främste</t> <t>bland folken.</t> <t>Låt lovsången ljuda och säg:</t> <t>”Fräls, HERRE<f>[117]</f>, ditt folk,</t> <t>dem som är kvar av Israel.”</t>


text:
<t>Se, jag ska hämta dem</t> <t>från landet i norr</t> <t>och samla dem</t> <t>från jordens yttersta hörn.</t> <t>Bland dem finns</t> <t>både blinda och halta,</t> <t>både havande kvinnor</t> <t>och barnaföderskor.</t> <t>En stor skara</t> <t>ska komma tillbaka hit.</t>


text:
<t><f>ⓗ</f> Gråtande ska de komma,</t> <t>men jag ska leda dem</t> <t>där de går bedjande fram.<f>[118]</f></t> <t>Jag ska föra dem till vattenbäckar</t> <t>på en jämn väg</t> <t>där de inte stapplar.</t> <t>För jag är en Far för Israel,</t> <t>och Efraim är min förstfödde son. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓘ</f> Hör HERRENS ord, ni hednafolk,</t> <t>och förkunna det i kustländerna</t> <t>i fjärran.</t> <t>Säg: Han som skingrade Israel</t> <t>ska också samla det</t> <t>och bevara det</t> <t>som en herde bevarar sin hjord.</t>


text:
<t><f>ⓙ</f> De ska komma</t> <t>och jubla på Sions höjd</t> <t>och strömma som en flod</t> <t>till HERRENS goda,</t> <t>till säd, vin och olja</t> <t>och till unga får och oxar.</t> <t>Deras själ ska vara</t> <t>som en vattenrik trädgård,</t> <t>och de ska inte sörja mer.</t>


text:
<t><f>ⓚ</f> Då ska flickorna vara glada</t> <t>och dansa,</t> <t>unga och gamla</t> <t>ska glädja sig tillsammans.</t> <t>Jag ska förvandla deras sorg</t> <t>till glädje</t> <t>och trösta dem och glädja dem</t> <t>efter deras bedrövelse.</t>


text:
<t>Prästerna ska jag mätta</t> <t>med utsökta rätter,</t> <t>och mitt folk ska mättas</t> <t>av mitt goda, säger HERREN.</t>


text:
<t><f>ⓛ</f> Så säger HERREN:</t> <t>Ett skri hörs i Rama<f>[119]</f>,</t> <t>klagan och bitter gråt.</t> <t>Det är Rakel som gråter</t> <t>över sina barn,</t> <t>hon vägrar låta sig tröstas,</t> <t>för hennes barn finns inte mer.</t>


text:
<t><f>ⓜ</f> Men så säger HERREN:</t> <t>Stilla din högljudda gråt</t> <t>och tårarna från dina ögon,</t> <t>för ditt verk ska få sin lön,</t> <t>säger HERREN.</t> <t>De ska komma tillbaka</t> <t>från sina fienders land.</t>


text:
<t><f>ⓝ</f> Det finns hopp för din framtid,</t> <t>säger HERREN.</t> <t>Dina barn ska komma tillbaka</t> <t>till sitt land. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓞ</f> Jag har hört hur Efraim klagar:</t> <t>”Du har tuktat mig,</t> <t>jag har blivit tuktad</t> <t>som en otämd kalv.</t> <t>Omvänd mig, så blir jag omvänd!</t> <t>För du är HERREN min Gud.</t>


text:
<t><f>ⓟ</f> När jag nu har vänt om</t> <t>känner jag ånger,</t> <t>och när jag nu besinnat mig</t> <t>slår jag mig på höften<f>[120]</f>.</t> <t>Jag både blygs och skäms</t> <t>när jag nu bär</t> <t>min ungdoms förnedring.” <pb/></t>


text:
<t><f>ⓠ</f> Är inte Efraim min käre son,</t> <t>är han inte mitt älsklingsbarn?</t> <t>Närhelst jag går till rätta</t> <t>med honom tänker jag på honom.</t> <t>Därför ömmar mitt hjärta</t> <t>för honom.</t> <t>Jag måste förbarma mig</t> <t>över honom, säger HERREN. <pb/></t>


text:
<t>Sätt upp vägmärken åt dig,</t> <t>skaffa dig vägskyltar<f>[121]</f>!</t> <t>Lägg vägen på minnet,</t> <t>stigen där du vandrade.</t> <t>Vänd tillbaka, du jungfru Israel,</t> <t>vänd tillbaka till dina städer här.</t>


text:
<t>Hur länge ska du irra hit och dit,</t> <t>du trolösa dotter?</t> <t>HERREN vill skapa något nytt</t> <t>på jorden:</t> <t>En kvinna ska omsluta</t> <t>en mäktig man.<f>[122]</f> <pb/></t>


text:
<t><f>ⓡ</f> Så säger HERREN Sebaot,</t> <t>Israels Gud:</t> <t>När jag på nytt har gjort slut</t> <t>på fångenskapen</t> <t>för Juda land och dess städer,</t> <t>ska man än en gång</t> <t>uttala detta ord:</t> <t>”HERREN välsigne dig,</t> <t>du rättfärdighetens boning,</t> <t>du heliga berg.”</t>


text:
<t>Och Juda folk med alla sina städer</t> <t>ska bo där tillsammans,</t> <t>både jordbrukare</t> <t>och vandrande herdar.</t>


text:
<pb/>Se, dagar ska komma, säger HERREN, då jag ska beså Israels land och Juda land med säd av människor och med säd av djur.


text:
<f>ⓣ</f> Och liksom jag har vakat över dem för att rycka upp och riva ner, förstöra, förgöra och skada, ska jag nu vaka över dem för att bygga upp och plantera, säger HERREN.


text:
<f>ⓤ</f> På den tiden ska man inte mer säga: ”Fäderna åt sura druvor och barnens tänder blir ömma.”<f>[123]</f>


text:
<f>ⓥ</f> Nej, var och en ska dö genom sin egen missgärning. Den som äter sura druvor får själv ömma tänder.


text:
<pb/><t><f>ⓦ</f> Se, dagar ska komma, säger HERREN,</t> <t>då jag sluter ett nytt förbund</t> <t>med Israels hus</t> <t>och med Juda hus,<f>[124]</f></t>


text:
<t><f>ⓧ</f> inte som förbundet jag slöt</t> <t>med deras fäder</t> <t>den dag då jag tog deras hand</t> <t>och förde dem ut</t> <t>ur Egyptens land —</t> <t>förbundet med mig som de bröt</t> <t>fastän jag var deras rätte herre —</t> <t>säger HERREN.</t>


text:
<t><f>ⓨ</f> Nej, detta är förbundet</t> <t>som jag efter denna tid</t> <t>ska sluta med Israels hus,</t> <t>säger HERREN:</t> <t>Jag ska lägga min lag i deras inre</t> <t>och skriva den i deras hjärtan.</t> <t>Jag ska vara deras Gud,</t> <t>och de ska vara mitt folk.</t>


text:
<t><f>ⓩ</f> Då ska de inte mer behöva</t> <t>undervisa varandra,</t> <t>ingen sin broder och säga:</t> <t>”Lär känna HERREN!”</t> <t>Alla ska känna mig,</t> <t>från den minste av dem</t> <t>till den störste, säger HERREN,</t> <t>för jag ska förlåta</t> <t>deras missgärningar</t> <t>och aldrig mer minnas</t> <t>deras synder. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓐ</f> Så säger HERREN,</t> <t>han som har satt solen</t> <t>till att lysa om dagen</t> <t>och ordnat månen och stjärnorna</t> <t>till att lysa om natten,</t> <t>han som rör upp havet</t> <t>så att vågorna dånar,</t> <t>HERREN Sebaot är hans namn:</t>


text:
<t><f>ⓑ</f> Om denna ordning upphör</t> <t>inför mig, säger HERREN,</t> <t>först då ska Israels släkte</t> <t>upphöra som folk inför mig</t> <t>för alltid.</t>


text:
<t>Så säger HERREN:</t> <t>Om himlen därovan kan mätas</t> <t>och jordens grundvalar därnere</t> <t>kan utforskas,</t> <t>först då ska jag förkasta</t> <t>hela Israels släkte</t> <t>för allt de har gjort, säger HERREN.</t>


text:
<pb/><f>ⓒ</f> Se, dagar ska komma, säger HERREN, då staden ska bli uppbyggd åt HERREN, från Hananeltornet till Hörnporten.


text:
<f>ⓓ</f> Hela dalen där man har lagt lik<f>[125]</f> och aska och alla fälten ner till Kidrondalen och till hörnet vid Hästporten österut ska vara helgade åt HERREN. Aldrig mer ska staden raseras eller förstöras.


text:
<pb/><f>ⓔ</f> Detta ord kom från HERREN till Jeremia i Juda kung Sidkias tionde regeringsår<f>[126]</f>, som var Nebukadressars artonde regeringsår.


text:
<f>ⓕ</f> Vid den tiden belägrade den babyloniske kungens här Jerusalem, och profeten Jeremia var instängd på vaktgården<f>[127]</f> i Juda kungs hus.


text:
<f>ⓖ</f> Juda kung Sidkia hade låtit spärra in honom där och sagt: ”Hur vågar du profetera och säga: Så säger HERREN: Se, jag ska ge denna stad i den babyloniske kungens hand och han ska inta den.


text:
<f>ⓗ</f> Och Juda kung Sidkia ska inte komma undan kaldeerna, utan han ska överlämnas i den babyloniske kungens våld och tvingas tala med honom ansikte mot ansikte och se honom öga mot öga.


text:
Han ska föra Sidkia till Babel, och där ska han stanna tills jag tar mig an honom, säger HERREN. Och när ni strider mot kaldeerna ska ni inte ha någon framgång.”


text:
<f>ⓘ</f> Se, Hanamel, din farbror Shallums son, ska komma till dig och säga: Köp min åker i Anatot, för du har inlösningsrätt<f>[128]</f> att köpa den.”


text:
<pb/>Och min farbrors son Hanamel kom till mig på vaktgården, som HERREN hade sagt, och sade till mig: ”Köp min åker i Anatot i Benjamins land, för du har arvsrätt och inlösningsrätt till den. Köp den därför åt dig.” Då förstod jag att det var HERRENS ord,


text:
och jag köpte åkern i Anatot av min farbrors son Hanamel och vägde upp pengarna åt honom, sjutton siklar silver<f>[129]</f>.


text:
Jag skrev ett köpebrev och satte sigill på det, tillkallade vittnen och vägde upp pengarna på en våg.


text:
Jag gav köpebrevet till Baruk, son till Neria<f>[130]</f>, son till Mahaseja, i närvaro av min släkting Hanamel och vittnena som hade skrivit under köpebrevet och alla andra judar som fanns på vaktgården.


text:
”Så säger HERREN Sebaot, Israels Gud: Ta dessa brev, både det förseglade köpebrevet och det öppna brevet, och lägg dem i ett lerkärl så att de bevaras under lång tid.


text:
För så säger HERREN Sebaot, Israels Gud: Än en gång ska man köpa hus och åkrar och vingårdar i detta land.”


text:
<f>ⓙ</f> ”O, Herre Gud, se, du har gjort himmel och jord med din stora kraft och din uträckta arm. För dig är ingenting omöjligt.


text:
<f>ⓚ</f> Du visar nåd mot tusenden och bestraffar fädernas missgärning på deras barn efter dem, du store och väldige Gud: HERREN Sebaot är hans namn.


text:
<f>ⓛ</f> Du är stor i råd och mäktig i gärningar. Dina ögon vakar över människornas alla vägar för att ge åt var och en efter hans vägar, efter frukten av hans gärningar.


text:
<pb/><f>ⓜ</f> Du gjorde tecken och under i Egyptens land och gör så än i dag, både med Israel och med andra människor, och du har gjort dig ett namn som är detsamma än i dag.


text:
<f>ⓝ</f> Du förde ditt folk Israel ut ur Egyptens land med tecken och under, med stark hand och uträckt arm och genom stor skräck.


text:
<f>ⓞ</f> Och du gav dem detta land som du med ed hade lovat deras fäder att ge dem, ett land som flödar av mjölk och honung.


text:
De kom och tog det i besittning, men de lyssnade inte till din röst och vandrade inte efter din lag. De gjorde ingenting av allt det du hade befallt dem att göra. Därför lät du all denna olycka drabba dem.


text:
<pb/><f>ⓟ</f> Se hur belägringsvallarna<f>[131]</f> närmar sig staden för att inta den, och genom svärd, svält och pest är staden given i de kaldeiska belägrarnas hand. Vad du har talat har nu skett, du ser det själv.


text:
Men fastän staden är given i kaldeernas hand säger du, Herre Gud, till mig: Köp dig åkern för pengar och ta vittnen på det!”


text:
Därför säger HERREN så: Jag ger denna stad i kaldeernas och den babyloniske kungen Nebukadressars hand, och han ska inta den.


text:
<f>ⓡ</f> Kaldeerna som belägrar staden ska komma och tända eld på den och bränna upp den tillsammans med de hus där man har tänt rökelse på taken åt Baal och väckt min vrede genom att utgjuta dryckesoffer åt andra gudar.


text:
<pb/>För ända från sin ungdom har Israels barn och Juda barn bara gjort det som är ont i mina ögon. Israels barn har inte gjort annat än väckt min vrede med sina händers verk, säger HERREN.


text:
För ända från den dag då denna stad byggdes och till nu har den varit orsak till vrede och harm för mig. <pb/>Därför måste jag förkasta den från mitt ansikte


text:
<f>ⓢ</f> för all ondska som Israels barn och Juda barn med sina kungar, furstar, präster och profeter liksom Juda män och Jerusalems invånare har gjort för att väcka min vrede.


text:
<f>ⓣ</f> De vände ryggen till mig och inte ansiktet, och fastän de gång på gång blev undervisade ville de inte höra och ta emot tillrättavisning.


text:
<f>ⓤ</f> De satte upp sina vidriga avgudar<f>[132]</f> i det hus som är uppkallat efter mitt namn och orenade det.


text:
<f>ⓥ</f> Och baalshöjderna i Hinnoms sons dal byggde de upp för att offra sina söner och döttrar åt Molok, fastän jag aldrig hade befallt dem att göra något så avskyvärt eller ens tänkt mig det. Så lockade de även Juda till synd.


text:
<pb/>Därför säger nu HERREN, Israels Gud, om denna stad, som ni säger är given i den babyloniske kungens hand genom svärd, svält och pest:


text:
<f>ⓦ</f> Se, jag ska samla dem ur alla de länder dit jag fördrivit dem i min harm, vrede och stora förbittring, och jag ska föra dem tillbaka till denna plats och låta dem bo här i trygghet.


text:
<f>ⓨ</f> Jag ska ge dem alla ett och samma hjärta och lära dem en och samma väg så att de alltid fruktar mig, för att det ska gå väl för dem och deras barn efter dem.


text:
<f>ⓩ</f> Jag ska sluta ett evigt förbund med dem så att jag inte vänder mig ifrån dem och slutar att göra dem gott, och jag ska lägga fruktan för mig i deras hjärtan så att de inte viker av från mig.


text:
<f>ⓐ</f> Jag ska glädja mig över dem och göra dem gott och plantera dem i detta land med trofasthet, av hela mitt hjärta och hela min själ.


text:
<pb/><f>ⓑ</f> För så säger HERREN: Liksom jag låtit all denna stora olycka komma över detta folk, så ska jag också låta allt det goda som jag lovat dem komma över dem.


text:
Man ska köpa åkrar i detta land som ni säger är en ödemark utan människor och djur, given i kaldeernas hand.


text:
<f>ⓒ</f> Åkrar ska köpas för pengar och man ska skriva och försegla köpebrev och tillkalla vittnen i Benjamins land, i Jerusalems omgivningar och i Juda städer, liksom i Bergsbygdens, Låglandets och Negevs städer. För jag ska göra slut på deras fångenskap, säger HERREN.”


text:
<pb/><f>ⓓ</f> HERRENS ord kom till Jeremia för andra gången medan han fortfarande var inspärrad på vaktgården. Han sade:


text:
<f>ⓔ</f> Så säger HERREN, han som utför sitt verk, HERREN som formar och verkställer det, HERREN är hans namn:


text:
<f>ⓕ</f> Ropa till mig, så ska jag svara dig och låta dig höra om stora och ofattbara ting som du inte känner till.


text:
<pb/><f>ⓖ</f> För så säger HERREN, Israels Gud, om husen i denna stad och om Juda kungars hus, som nu rivs för belägringsvallarna och svärden:


text:
Man har kommit hit in för att strida mot kaldeerna, och man ska fylla husen med döda kroppar av människor som jag slår i min vrede och i min harm. För på grund av dessa människors ondska måste jag dölja mitt ansikte för denna stad.


text:
<pb/><f>ⓗ</f> Se, jag ska hela dess sår och ge läkedom och bota dem, och jag ska låta dem se frid och trofasthet i överflöd.


text:
<f>ⓙ</f> Jag ska rena dem från all deras synd som de har begått mot mig och förlåta dem alla deras synder som de har begått mot mig i uppror mot mig.


text:
<pb/>Staden ska bli mig till berömmelse, glädje, pris och ära inför alla jordens hednafolk, när de får höra allt det goda jag gör för dem. De ska bäva och darra när de ser allt det goda och all den välgång jag ger den.


text:
<pb/><f>ⓚ</f> Så säger HERREN: Än en gång ska man här på denna plats som ni säger är öde, utan vare sig människor eller djur, här i Juda städer och på Jerusalems gator som är tomma på både människor, invånare och djur,


text:
<f>ⓛ</f> här ska man åter höra jubelrop och glädjerop, rop för brudgum och rop för brud, och röster av dem som säger: ”Tacka HERREN Sebaot, för HERREN är god och evig är hans nåd”, och från människor som bär fram gemenskapsoffer i HERRENS hus. För jag ska åter göra slut på landets fångenskap så att det blir som det var förr, säger HERREN.


text:
<pb/>Så säger HERREN Sebaot: På denna plats som nu är öde, utan vare sig människor eller djur, och i alla andra städer som hör hit, ska det på nytt finnas betesmarker där herdar låter sina hjordar vila.


text:
<f>ⓜ</f> I Bergsbygdens, Låglandets och Negevs städer, i Benjamins land, Jerusalems omgivningar och Juda städer ska än en gång hjordar gå förbi herdar som räknar dem, säger HERREN.


text:
<pb/><f>ⓝ</f> Se, dagar ska komma, säger HERREN, då jag ska uppfylla det löfte som jag har talat om Israels hus och Juda hus.


text:
<pb/><t><f>ⓞ</f> I de dagarna och på den tiden</t> <t>ska jag låta en rättfärdig telning<f>[133]</f></t> <t>växa upp åt David.</t> <t>Han ska skaffa</t> <t>rätt och rättfärdighet på jorden.</t>


text:
<t><f>ⓟ</f> I de dagarna ska Juda bli frälst</t> <t>och Jerusalem bo i trygghet.</t> <t>Man ska kalla det så:</t> <t>HERREN vår rättfärdighet.</t>


text:
och de levitiska prästerna ska inte sakna någon som varje dag inför mig bär fram brännoffer och bränner matoffer och offrar slaktoffer.”


text:
<f>ⓡ</f> Så säger HERREN: Om ni kan bryta mitt förbund med dagen och mitt förbund med natten så att det inte blir dag och natt i rätt tid,


text:
först då ska mitt förbund brytas med min tjänare David, så att han inte får någon son som regerar på hans tron, likaså mitt förbund med de levitiska prästerna som tjänar mig.


text:
<f>ⓢ</f> Lika oräknelig som himlens härskara och lika omätbar som sanden i havet, lika talrika ska jag göra min tjänare Davids efterkommande och leviterna som står i min tjänst.


text:
Har du inte märkt vad detta folk säger: ”De två släkter<f>[134]</f> som HERREN utvalde, dem har han förkastat.” De föraktar mitt folk och anser dem inte längre vara ett folk.


text:
Så säger HERREN: Om jag inte har fastställt mitt förbund med dag och natt och en ordning för himmel och jord,


text:
<f>ⓣ</f> då ska jag också förkasta Jakobs och min tjänare Davids efterkommande, så att jag inte tar någon av hans avkomlingar till att råda över Abrahams, Isaks och Jakobs efterkommande. För jag ska åter göra slut på deras fångenskap och förbarma mig över dem.


text:
<pb/><f>ⓤ</f> Detta ord kom till Jeremia från HERREN när Babels kung Nebukadressar angrep Jerusalem<f>[135]</f> och alla dess lydstäder, med hela sin här och med alla riken på jorden som lydde under hans välde och med alla folk. Han sade:


text:
<f>ⓥ</f> Så säger HERREN, Israels Gud: Gå till Juda kung Sidkia och säg till honom: Så säger HERREN: Se, jag ger denna stad i den babyloniske kungens hand och han ska bränna upp den i eld.


text:
<f>ⓦ</f> Själv ska du inte komma undan hans hand, utan du ska gripas och lämnas i hans hand och stå inför Babels kung öga mot öga. Han ska tala med dig ansikte mot ansikte, och du ska komma till Babel.


text:
<f>ⓧ</f> I frid ska du dö. Och liksom man har tänt eldar<f>[136]</f> för dina fäder, kungarna som har varit före dig, så ska man också tända eldar för dig och ropa: ”Ack, ve, herre!” och hålla dödsklagan över dig. För detta har jag talat, säger HERREN.


text:
<f>ⓨ</f> medan den babyloniske kungens här belägrade Jerusalem och de städer som ännu var kvar i Juda — Lakish och Aseka<f>[137]</f>. De var de enda av Juda städer som fortfarande fanns kvar och var befästa.


text:
<pb/>Detta ord kom till Jeremia från HERREN när kung Sidkia hade slutit ett förbund med allt folket i Jerusalem att de skulle utropa frihet,


text:
<f>ⓩ</f> så att var och en skulle frige sin hebreiske slav och sin hebreiska slavinna och inte ha sin judiske broder till slav.


text:
Alla furstarna och allt folket lydde detta, de som hade gått med i förbundet, att var och en skulle frige sin slav och sin slavinna och inte mer ha dem som slavar. De rättade sig efter det och frigav dem.


text:
Men efteråt ändrade de sig och tog tillbaka de slavar och slavinnor som de hade frigett och tvingade dem på nytt att bli slavar och slavinnor.


text:
Så säger HERREN, Israels Gud: Jag slöt ett förbund med era fäder när jag förde dem ut ur Egyptens land, ut ur träldomshuset. Jag sade:


text:
<f>ⓐ</f> När det har gått sju år ska var och en av er frige sin hebreiske broder<f>[138]</f>, som har sålt sig åt dig och tjänat dig i sex år. Du ska då släppa honom fri ur din tjänst. <pb/>Men era fäder lyssnade inte på mig och vände inte sina öron till mig.


text:
Ni har nyligen vänt om och gjort det som är rätt i mina ögon, när ni utropade frihet, var och en för sin broder. Ni slöt ett förbund om detta inför mig i det hus som är uppkallat efter mitt namn.


text:
Men ni har ändrat er och vanhelgat mitt namn. Var och en har tagit tillbaka sin slav och sin slavinna som ni hade släppt fria enligt deras önskan. Nu har ni tvingat dem att bli era slavar och slavinnor igen.


text:
<pb/>Därför säger HERREN så: Ni har inte lyssnat på mig och utropat frihet var och en för sin broder och sin nästa. Så nu utropar jag frihet för er, säger HERREN, att utlämnas åt svärd, pest och svält. Jag ska göra er till ett avskräckande exempel för alla riken på jorden.


text:
<f>ⓑ</f> Jag ska utlämna de män som har överträtt mitt förbund och inte hållit orden i det förbund de slöt inför mig, när de delade kalven i två stycken<f>[139]</f> och gick mellan dem.


text:
Juda furstar och Jerusalems furstar, hovmännen och prästerna och allt folket i landet som gick mellan styckena av kalven,


text:
<f>ⓒ</f> dem ska jag utlämna åt deras fiender, till dem som vill ta deras liv. Och deras döda kroppar ska bli till föda åt himlens fåglar och markens djur.


text:
<f>ⓓ</f> Jag ska utlämna Juda kung Sidkia och hans furstar i deras fienders hand, till dem som vill ta deras liv, och till den babyloniske kungens här som nu har dragit bort<f>[140]</f> ifrån er.


text:
<f>ⓔ</f> Se, jag ska befalla dem, säger HERREN, att de vänder tillbaka till denna stad. De ska belägra den, inta den och bränna ner den. Jag ska göra Juda städer till en ödemark där ingen bor.


text:
<pb/><f>ⓕ</f> Detta ord kom till Jeremia från HERREN under Juda kung Jojakims, Josias sons, tid<f>[141]</f>. Han sade:


text:
<f>ⓖ</f> ”Gå till rekabiternas släkt och tala med dem. Ta med dem till HERRENS hus, till en av kamrarna där, och ge dem vin att dricka.”


text:
<pb/>Då tog jag med mig Jaasanja, son till Jeremia, son till Habassinja, samt hans bröder, alla hans söner och rekabiternas övriga släkt


text:
och förde dem till HERRENS hus, till den kammare som tillhörde sönerna till gudsmannen Hanan, Jigdaljas son. Kammaren ligger bredvid furstarnas, ovanför dörrvakten Maasejas, Shallums sons, kammare.


text:
<pb/><f>ⓗ</f> Men de svarade: ”Vi dricker inte vin, för vår far Jonadab, Rekabs son<f>[142]</f>, har befallt oss: Ni och era barn ska aldrig dricka vin.


text:
Ni ska inte bygga hus, inte så säd eller plantera vingårdar eller äga sådana, utan ni ska bo i tält i all er tid, för att ni ska leva länge i det land där ni bor som främlingar.


text:
Vi lyder allt som vår far Jonadab, Rekabs son, har befallt. Därför dricker vi aldrig vin, varken vi eller våra hustrur, våra söner eller våra döttrar.


text:
<f>ⓘ</f> Men när Babels kung Nebukadressar drog upp mot landet sade vi: Låt oss flytta till Jerusalem för att komma undan kaldeernas och arameernas här. Och så bosatte vi oss i Jerusalem.”


text:
”Så säger HERREN Sebaot, Israels Gud: Gå och säg till Juda män och till Jerusalems invånare: Ska ni inte ta emot tillrättavisning och lyssna till mina ord? säger HERREN.


text:
<f>ⓙ</f> De har hållit det bud som Jonadab, Rekabs son, gav sina barn att inte dricka vin. Än i dag dricker de inte vin, eftersom de lyder sin fars befallning. <pb/>Men själv har jag talat till er gång på gång, och ni har inte lyssnat till mig.


text:
<f>ⓚ</f> Gång på gång har jag sänt er mina tjänare profeterna och sagt: Vänd om var och en från sin onda väg, bättra ert sätt att leva och följ inte efter andra gudar, så att ni tjänar dem. Då ska ni få bo i det land som jag har gett er och era fäder. Men ni slog dövörat till och lyssnade inte på mig.


text:
<pb/>Eftersom detta folk inte har gjort som jag har sagt, så som Jonadabs, Rekabs sons, efterkommande har följt den befallning som deras far gav dem,


text:
<f>ⓛ</f> därför säger HERREN Gud Sebaot, Israels Gud, så: Se, jag ska låta all den olycka drabba Juda och alla Jerusalems invånare som jag har uttalat över dem, därför att de inte lyssnade när jag talade till dem och inte svarade när jag kallade på dem.”


text:
<pb/>Till rekabiterna sade Jeremia: ”Så säger HERREN Sebaot, Israels Gud: Därför att ni har följt er far Jonadabs befallning och hållit alla hans befallningar och i allt gjort som han har befallt er,


text:
därför säger HERREN Sebaot, Israels Gud, så: Jonadab, Rekabs son, kommer alltid att ha en avkomling i tjänst inför mitt ansikte.”


text:
<pb/><f>ⓜ</f> I Juda kung Jojakims, Josias sons, fjärde regeringsår<f>[143]</f> kom detta ord till Jeremia från HERREN. Han sade:


text:
<pb/><f>ⓝ</f> ”Ta en bokrulle och skriv ner i den alla de ord som jag har talat till dig om Israel och Juda och alla hednafolk, från den dag då jag talade till dig under Josias tid ända till i dag.


text:
<f>ⓞ</f> Kanske ska Juda hus vända om var och en från sin onda väg, när de hör om all den olycka som jag tänker låta drabba dem. Då ska jag förlåta dem deras missgärning och deras synd.”


text:
<pb/><f>ⓟ</f> Då kallade Jeremia till sig Baruk, Nerias son, och efter Jeremias diktamen skrev Baruk ner i en bokrulle alla de ord som HERREN hade talat till honom.


text:
Och Jeremia gav Baruk denna befallning. Han sade: ”Jag är förhindrad, så jag kan inte gå till HERRENS hus.


text:
Men gå du dit och läs upp HERRENS ord för folket i HERRENS hus på fastedagen<f>[144]</f> från rullen som du skrev efter min diktamen. Läs också upp det för hela Juda, som har kommit från sina städer.


text:
<f>ⓠ</f> Kanske ska de då bönfalla inför HERREN och vända om var och en från sin onda väg. Stor är den vrede och harm som HERREN har uttalat över detta folk.”


text:
<pb/>Baruk, Nerias son, gjorde precis som profeten Jeremia hade befallt honom. I HERRENS hus läste han upp HERRENS ord ur bokrullen.


text:
I Juda kung Jojakims, Josias sons, femte regeringsår i nionde månaden<f>[145]</f> utlystes nämligen en fasta inför HERREN för allt folket i Jerusalem och för alla som hade kommit till Jerusalem från Juda städer.


text:
<pb/><f>ⓡ</f> Då läste Baruk upp Jeremias ord ur bokrullen. Han läste upp dem in-för hela folket i HERRENS hus, i kammaren som tillhörde skrivaren Gemarja, Shafans son<f>[146]</f>, på den övre förgården vid ingången till nya porten på HERRENS hus.


text:
<pb/>När Mika, son till Gemarja, son till Shafan, hade hört alla HERRENS ord läsas upp ur bokrullen,


text:
gick han ner till kungens hus och in i skrivarens kammare. Där satt alla furstarna: skrivaren Elishama, Delaja, Shemajas son, Elnatan, Akbors son, Gemarja, Shafans son, Sidkia, Hananjas son, och alla de andra furstarna.


text:
<pb/>Då sände alla furstarna i väg Jehudi, son till Netanja, son till Shelemja, Kushis son, med bud till Baruk och lät säga: ”Ta med dig rullen som du har läst upp inför folket och kom hit.” Och Baruk, Nerias son, tog rullen med sig och kom till dem.


text:
När de hörde allt som stod där, såg de förskräckt på varandra och sade till Baruk: ”Vi måste tala om för kungen allt som står här.”


text:
Då sade furstarna till Baruk: ”Gå och göm dig tillsammans med Jeremia och låt ingen få veta var ni är.”


text:
<pb/>De lämnade rullen i skrivaren Eli-shamas kammare och gick in till kungen på förgården och berättade allt för honom.


text:
<pb/>Då sände kungen Jehudi att hämta rullen, och han hämtade den från skrivaren Elishamas kammare. Sedan läste Jehudi upp den för kungen och för alla furstarna som stod omkring honom.


text:
<pb/>Kungen satt då i vinterpalatset, eftersom det var i den nionde månaden. Det brann i kolpannan som stod framför honom,


text:
och när Jehudi hade läst tre eller fyra spalter skar kungen av rullen med pennkniven och kastade stycket på elden i kolpannan, ända tills hela rullen hade brunnit upp i elden som var i kolpannan.


text:
<f>ⓢ</f> Varken kungen själv eller någon av hans tjänare blev förskräckt eller rev sönder sina kläder<f>[147]</f> när de hörde alla dessa ord.


text:
Elnatan, Delaja och Gemarja bad kungen enträget att inte bränna upp rullen, men han lyssnade inte på dem.


text:
Och kungen befallde kungasonen Jerameel<f>[148]</f> och Seraja, Asriels son, och Shelemja, Abdeels son, att de skulle gripa sekreteraren Baruk och profeten Jeremia. Men HERREN hade gömt undan dem.


text:
<pb/>När kungen hade bränt upp rullen med det som Baruk hade skrivit i den efter Jeremias diktamen, kom HERRENS ord till Jeremia. Han sade:


text:
”Ta dig en annan rulle och skriv i den allt som stod i den förra rullen, den som Juda kung Jojakim brände.


text:
Men om Juda kung Jojakim ska du säga: Så säger HERREN: Du har bränt upp denna rulle och sagt: Varför har du skrivit i den att Babels kung ska komma och fördärva detta land och göra slut på både människor och djur?


text:
<f>ⓣ</f> Därför säger HERREN så om Juda kung Jojakim: Ingen arvinge till honom ska sitta på Davids tron, och hans döda kropp ska kastas bort och utsättas för dagens hetta och nattens kyla.


text:
<f>ⓤ</f> Jag ska straffa honom, hans efterkommande och hans tjänare för deras missgärning. Och jag ska låta all den olycka som jag uttalat över dem och Jerusalems invånare och Juda män drabba dem, eftersom de inte velat höra.”


text:
<pb/>Då tog Jeremia en annan rulle och gav den till sekreteraren Baruk, Nerias son. Och han skrev efter Jeremias diktamen ner i den allt som hade stått i den bokrulle som Juda kung Jojakim hade bränt upp i eld. Och till detta lades många liknande ord.


text:
<pb/><f>ⓥ</f> Sidkia<f>[149]</f>, Josias son, blev kung i stället för Konja, Jojakims son, för Babels kung Nebukadressar gjorde honom till kung i Juda land.


text:
Men varken han eller hans tjänare eller folket i landet lyssnade till de HERRENS ord som han talade genom profeten Jeremia.


text:
<f>ⓦ</f> Ändå sände kung Sidkia i väg Jehukal, Shelemjas son<f>[150]</f>, och prästen Sefanja, Maasejas son, med detta bud till profeten Jeremia: ”Be för oss till HERREN vår Gud.”


text:
Faraos här<f>[151]</f> hade dragit ut från Egypten, och när kaldeerna som belägrade Jerusalem fick höra ryktet om dem drog de sig tillbaka från Jerusalem.


text:
Så säger HERREN, Israels Gud: Detta ska ni svara Juda kung som har sänt er till mig för att fråga mig: ”Se, faraos här som har dragit ut till er hjälp ska vända tillbaka till sitt land Egypten.


text:
Så säger HERREN: Bedra inte er själva genom att tänka: Kaldeerna drar sig helt säkert tillbaka ifrån oss. För de kommer inte att ge sig av.


text:
Även om ni skulle slå kaldeernas hela här som strider mot er så att bara några sårade män blev kvar av dem, så skulle de resa sig upp var och en i sitt tält och bränna upp denna stad i eld.”


text:
ville Jeremia lämna Jerusalem och gå till Benjamins land för att där ta i besittning sin jordlott<f>[152]</f> bland folket.


text:
<f>ⓨ</f> När han kom till Benjaminsporten greps han av vaktens befälhavare Jiria, son till Shelemja, son till Hananja, som sade: ”Du tänker gå över till kaldeerna.”


text:
Jeremia svarade: ”Det är inte sant! Jag tänker inte gå över till kaldeerna.” Men Jiria hörde inte på honom utan grep Jeremia och förde honom till furstarna.


text:
De blev arga på Jeremia och lät misshandla honom och satte honom i förvar i skrivaren Jonatans hus som gjorts om till fängelse.


text:
<pb/><f>ⓩ</f> När Jeremia hade kommit in i fängelsehålan, ner i fångvalven, och varit där en lång tid,


text:
<f>ⓐ</f> lät kung Sidkia hämta honom. Hemma hos sig frågade kungen honom i hemlighet: ”Har det kommit något ord från HERREN?” Jeremia svarade: ”Ja.” Och han fortsatte: ”Du ska överlämnas i den babyloniske kungens hand.”


text:
<pb/>Sedan frågade Jeremia kung Sidkia: ”Hur har jag handlat orätt mot dig, dina tjänare och detta folk, eftersom ni har satt mig i fängelse?


text:
Och var finns nu era profeter som profeterade för er: Babels kung ska inte anfalla er och detta land?


text:
<f>ⓑ</f> Så hör mig nu, min herre och kung. Lyssna till min vädjan och skicka inte tillbaka mig till skrivaren Jonatans hus, för då kommer jag att dö där.”


text:
<f>ⓒ</f> Då befallde kung Sidkia att man skulle hålla Jeremia i förvar på vaktgården, och man gav honom en kaka bröd om dagen från Bagargatan tills allt bröd var slut i staden. Och Jeremia blev kvar på vaktgården.


text:
<pb/><f>ⓓ</f> Shefatja, Mattans son, och Gedalja, Pashurs son<f>[153]</f>, och Jukal, Shelemjas son, och Pashur, Malkias son, hörde vad Jeremia sade till allt folket:


text:
<f>ⓔ</f> ”Så säger HERREN: Den som stannar kvar i denna stad kommer att dö genom svärd eller svält eller pest, men den som ger sig åt kaldeerna ska få leva. Han ska vinna sitt liv som ett byte och få leva.


text:
<f>ⓕ</f> För så säger HERREN: Denna stad ska överlämnas åt den babyloniske kungens här och han ska inta den.”


text:
<pb/><f>ⓖ</f> Då sade furstarna till kungen: ”Den här mannen bör dödas. Han gör ju människor modlösa, både soldaterna som är kvar i staden och resten av allt folket, när han talar så till dem. Han söker inte folkets välfärd utan dess ofärd.”


text:
<f>ⓗ</f> Då tog de Jeremia och kastade honom i kungasonen Malkias<f>[154]</f> brunn på vaktgården. De släppte ner Jeremia med rep. I brunnen fanns inget vatten utan dy, och Jeremia sjönk ner i dyn.


text:
<pb/>Nubiern Ebed-Melek<f>[155]</f>, en hovman som var i kungens hus medan kungen satt i Benjaminsporten<f>[156]</f>, fick höra att de hade sänkt ner Jeremia i brunnen.


text:
<f>ⓘ</f> ”Min herre och kung, dessa män har handlat illa i allt de har gjort mot profeten Jeremia. De har kastat honom i brunnen och där svälter han snart ihjäl. Det finns ju inte längre något bröd i staden.”


text:
Då gav kungen denna befallning åt nubiern Ebed-Melek: ”Ta med dig trettio män härifrån och dra upp profeten Jeremia innan han dör.”


text:
<pb/>Ebed-Melek tog då med sig männen och gick in i kungens hus till ett rum under skattkammaren. Där hämtade han trasor och utslitna kläder och sänkte ner dem med rep till Jeremia i brunnen.


text:
Och nubiern Ebed-Melek sade till Jeremia: ”Lägg trasorna och kläderna under dina armar, mellan dem och repen.” Jeremia gjorde så,


text:
<pb/>Kung Sidkia sände bud och hämtade profeten Jeremia till sig vid tredje ingången till HERRENS hus. Kungen sade till Jeremia: ”Jag vill fråga dig om något. Dölj inget för mig.”


text:
<f>ⓚ</f> Jeremia sade till Sidkia: ”Om jag säger dig något, kommer du då inte att döda mig? Och om jag ger dig ett råd, så kommer du inte att lyssna på mig.”


text:
I hemlighet gav då kung Sidkia sin ed till Jeremia och sade: ”Så sant HERREN lever, han som har gett oss livet: Jag ska inte låta döda dig och inte heller utlämna dig åt dem som vill ta ditt liv.”


text:
<pb/>Då sade Jeremia till Sidkia: ”Så säger HERREN Gud Sebaot, Israels Gud: Om du ger dig åt den babyloniske kungens furstar ska du få leva. Denna stad ska då inte brännas ner, utan du och ditt hus ska få leva.


text:
<f>ⓛ</f> Men om du inte ger dig åt den babyloniske kungens furstar, ska denna stad överlämnas i kaldeernas hand. De ska bränna ner den, och själv ska du inte komma undan deras händer.


text:
<pb/>Kung Sidkia svarade Jeremia: ”Jag är rädd för de judar som har gått över till kaldeerna, att man utlämnar mig i deras våld och de behandlar mig illa.”


text:
Jeremia sade: ”De kommer inte att utlämna dig. Lyssna nu till HERRENS röst i det jag säger till dig, så ska det gå väl för dig och du får leva.


text:
<f>ⓜ</f> Se, alla de kvinnor som är kvar i Juda kungs hus ska då föras ut till den babyloniske kungens furstar, och kvinnorna ska säga: <pb/><t>Dina vänner svek dig</t> <t>och fick makt över dig.</t> <t>När dina fötter fastnade i dyn</t> <t>drog de sig undan.</t>


text:
<pb/><f>ⓝ</f> Alla dina hustrur och barn ska man föra ut till kaldeerna. Själv ska du inte komma undan deras händer utan gripas av den babyloniske kungen, och denna stad ska brännas ner.”


text:
Och om furstarna får höra att jag har talat med dig och de kommer till dig och säger: Berätta för oss vad du sade till kungen! Dölj inget för oss, så dödar vi dig inte. Vad sade kungen till dig? —


text:
<f>ⓞ</f> då ska du svara dem: Jag vädjade inför kungen att han inte skulle skicka mig tillbaka till Jonatans hus för att dö där.”


text:
<pb/>Alla furstarna kom till Jeremia och frågade honom, men han svarade dem precis som kungen hade befallt honom. Då teg de och gick ifrån honom, eftersom ingen hade hört vad som hade sagts.


text:
Men Jeremia fick stanna på vaktgården ända till den dag då Jerusalem intogs. Och han var där när Jerusalem intogs.


text:
<pb/><f>ⓟ</f> I Juda kung Sidkias nionde regeringsår, i tionde månaden,<f>[157]</f> kom Babels kung Nebukadressar med hela sin här till Jerusalem och belägrade det.


text:
Då kom alla den babyloniske kungens furstar och slog sig ner i Mellersta porten, nämligen Nergal-Sareser<f>[159]</f> av Samgar<f>[160]</f>, Nebo-Sarsekim, överste hovmannen<f>[161]</f>, Nergal-Sareser, överste magern<f>[162]</f>, och den babyloniske kungens alla andra furstar.


text:
<pb/><f>ⓠ</f> När Juda kung Sidkia med allt sitt krigsfolk fick se dem, flydde de och drog om natten ut ur staden på vägen mot den kungliga trädgården, genom porten mellan de båda murarna. Han tog vägen bort mot Hedmarken.


text:
Men kaldeernas här förföljde dem och hann upp Sidkia på Jerikos hedmarker. De tog honom och förde honom till Babels kung Nebukadressar i Ribla<f>[163]</f> i Hamats land. Där uttalade han domen över honom.


text:
<f>ⓡ</f> Den babyloniske kungen lät slakta Sidkias barn i Ribla inför hans ögon. Också alla förnäma män i Juda lät Babels kung slakta.


text:
<f>ⓢ</f> På Sidkia själv lät han sticka ut ögonen. Sedan lät han binda honom med kopparkedjor för att föras till Babel.


text:
<pb/>Kaldeerna brände ner kungens hus och husen som tillhörde folket, och de rev ner Jerusalems murar.


text:
Resten av folket som var kvar i staden, överlöparna som hade gått över till honom och det övriga folket förde Nebusaradan, översten för livvakterna,<f>[164]</f> bort till Babel.


text:
Men Nebusaradan, översten för livvakterna, lämnade kvar i Juda land en del av de fattiga, de som ingenting ägde, och gav dem samtidigt vingårdar och åkerfält.


text:
<pb/>Kung Nebukadressar av Babel gav denna befallning till Nebusaradan, översten för livvakterna, angående Jeremia:


text:
<f>ⓣ</f> ”Ta hand om honom och låt ditt öga vaka över honom och gör honom inte något ont, utan behandla honom som han själv begär av dig.”


text:
Nebusaradan, översten för livvakterna, och Nebushasban, överste hovmannen, och Nergal-Sareser, överste magern, och alla den babyloniske kungens övriga stormän


text:
<f>ⓤ</f> sände då bud och hämtade Jeremia från vaktgården och lämnade honom åt Gedalja, son till Ahikam, son till Shafan, för att denne skulle föra honom hem. Och han fick bo bland folket.


text:
<f>ⓥ</f> ”Gå och säg till nubiern Ebed-Melek: Så säger HERREN Sebaot, Israels Gud: Se, det jag har talat ska jag låta komma över denna stad till dess olycka och inte till dess lycka, och det ska ske inför dina ögon på den dagen.


text:
Men dig ska jag rädda på den dagen, säger HERREN, och du ska inte utlämnas till männen du är rädd för.


text:
<f>ⓦ</f> Jag ska låta dig komma undan så att du inte faller för svärd utan vinner ditt liv som ett byte, därför att du har förtröstat på mig, säger HERREN.”


text:
<pb/>Detta ord kom till Jeremia från HERREN efter att Nebusaradan, översten för livvakterna, hade släppt honom fri från Rama. Han hämtade Jeremia, som var bunden med kedjor bland alla andra fångar från Jerusalem och Juda som skulle föras bort till Babel.


text:
<pb/>Översten för livvakterna hämtade Jeremia och sade till honom: ”HERREN din Gud uttalade olycka över denna plats,


text:
och HERREN har låtit den komma och gjort som han har sagt. Ni syndade ju mot HERREN och lyssnade inte till hans röst, och därför har detta drabbat er.


text:
Men i dag löser jag dig från kedjorna som dina händer varit bundna med. Om du vill komma med mig till Babel, kom, så ska jag låta mina ögon vaka över dig. Men om du inte vill komma med mig till Babel, så gör det inte. Se, hela landet ligger öppet för dig. Gå dit du önskar och finner för gott.”


text:
<pb/><f>ⓧ</f> Då Jeremia ännu tvekade, tillade han: ”Vänd tillbaka till Gedalja, son till Ahikam, son till Shafan, som Babels kung har satt över Juda städer, och stanna hos honom bland folket. Eller gå dit du tycker att det är rätt att gå.” Och översten för livvakterna gav honom färdkost och gåvor och lät honom gå.


text:
Jeremia begav sig då till Gedalja, Ahikams son, i Mispa och stannade hos honom bland folket som var kvar i landet.


text:
<pb/><f>ⓨ</f> Befälhavarna på landsbygden och deras män hörde att Babels kung hade satt Gedalja,<f>[165]</f> Ahikams son, över landet och att han hade anförtrott åt honom män, kvinnor och barn och de fattiga i landet som inte förts bort till Babel.


text:
De kom då till Gedalja i Mispa:<f>[166]</f> Ismael, Netanjas son, Johanan och Jonatan, Kareas söner, Seraja, Tanhumets son, netofatiten Ofajs söner och Jesanja,<f>[167]</f> maakatitens son, och de hade med sig sina män.


text:
<pb/><f>ⓩ</f> Och Gedalja, son till Ahikam, son till Shafan, gav dem och deras män sin ed och sade: ”Var inte rädda för att tjäna kaldeerna. Stanna kvar i landet och tjäna Babels kung, så ska det gå bra för er.


text:
Se, själv stannar jag kvar i Mispa för att stå till tjänst åt de kaldeer som kommer till oss. Men ni ska samla in vin och frukt och olja och lägga det i era kärl och stanna kvar i de städer som ni har tagit i besittning.”


text:
<pb/>Också alla de judar som fanns i Moab och hos ammoniterna, i Edom och andra länder, hörde att Babels kung hade låtit några av judarna bli kvar och att han hade satt Gedalja, son till Ahikam, son till Shafan, över dem.


text:
Då vände alla dessa judar tillbaka från alla de orter dit de hade fördrivits och kom till Juda land, till Gedalja i Mispa. Och de skördade stora mängder av vin och frukt.


text:
och sade till honom: ”Du vet väl att Baalis<f>[168]</f>, ammoniternas kung, har sänt hit Ismael, Netanjas son, för att döda dig?” Men Gedalja, Ahikams son, trodde dem inte.


text:
<f>ⓐ</f> Johanan, Kareas son, sade i hemlighet till Gedalja i Mispa: ”Låt mig gå bort och döda Ismael, Netanjas son. Ingen ska få veta det. Varför skulle han få ta ditt liv så att alla vi judar som samlats hos dig skingras och det som är kvar av Juda utplånas?”


text:
Men Gedalja, Ahikams son, sade till Johanan, Kareas son: ”Du får inte göra det, för det du säger om Ismael är inte sant.”


text:
<pb/><f>ⓑ</f> Men i sjunde månaden<f>[169]</f> kom Ismael, son till Netanja, son till Elishama, av kunglig börd<f>[170]</f> och en av kungens stormän, med tio män till Gedalja, Ahikams son, i Mispa. När de åt tillsammans där i Mispa


text:
reste sig Ismael, Netanjas son, och de tio män som var med honom och dödade med svärd Gedalja, son till Ahikam, son till Shafan. De dödade honom som Babels kung hade satt över landet.


text:
Dessutom dödade Ismael alla de judar som var hos Gedalja i Mispa, liksom alla de kaldeer som fanns där och som hörde till krigsfolket.


text:
<f>ⓒ</f> kom en skara på åttio män från Shekem, Shilo och Samaria. De hade rakat av sig skägget, rivit sönder sina kläder och ristat<f>[171]</f> sig och hade med sig matoffer och rökelse för att bära fram det i HERRENS hus.<f>[172]</f>


text:
Ismael, Netanjas son, gick ut från Mispa för att möta dem. Gråtande gick han där och när han kom fram till dem sade han till dem: ”Kom med till Gedalja, Ahikams son.”


text:
Men när de hade kommit in i staden blev de dödade av Ismael, Netanjas son, och av de män som var med honom och de kastades i brunnen .


text:
Men bland dem fanns tio män som sade till Ismael: ”Döda oss inte, för vi har förråd av vete, korn, olja och honung gömda på landsbygden.” Då avstod han från att döda dem med de andra.


text:
<pb/><f>ⓓ</f> Den brunn där Ismael kastade kropparna av alla de män som han hade dödat förutom Gedalja, var samma brunn som kung Asa<f>[173]</f> hade låtit göra av fruktan för Basha, Israels kung. Den fyllde nu Ismael, Netanjas son, med döda män.


text:
Sedan förde Ismael som fångar bort allt det folk som var kvar i Mispa, kungadöttrarna och allt annat folk som hade lämnats kvar i Mispa och som Nebusaradan, översten för livvakterna, hade anförtrott åt Gedalja, Ahikams son. Ismael, Netanjas son, förde bort dem som fångar och drog bort för att ta sig över till ammoniterna.


text:
<pb/>Men när Johanan, Kareas son, och allt befäl som var med honom fick höra om allt det onda som Ismael, Netanjas son, hade gjort,


text:
<f>ⓔ</f> tog de alla sina män och drog ut för att strida mot Ismael, Netanjas son, och de träffade på honom vid den stora dammen i Gibeon.


text:
Då allt det folk som Ismael hade med sig fick se Johanan, Kareas son, och allt befäl som var med honom, blev de glada och vände om.


text:
Hela skaran av dem som Ismael hade fört bort som fångar från Mispa vände tillbaka och gick över till Johanan, Kareas son.


text:
<pb/>Johanan, Kareas son, och allt befäl som var med honom tog med sig resten av folket, alla av Mispas invånare som han hade vunnit tillbaka från Ismael, Netanjas son, när denne hade dödat Gedalja, Ahikams son. Det var soldater, kvinnor, barn och hovmän som han hade hämtat tillbaka från Gibeon.


text:
<f>ⓕ</f> De gav sig av, men stannade i Kimhams härbärge<f>[174]</f> nära Betlehem för att sedan dra vidare och komma till Egypten<f>[175]</f>


text:
undan kaldeerna. De var rädda för dem eftersom Ismael, Netanjas son, hade dödat Gedalja, Ahikams son, som Babels kung hade satt över landet.


text:
<pb/>Då gick allt befäl tillsammans med Johanan, Kareas son, och Jesanja, Hoshajas son, och hela folket, från de minsta till de största,


text:
<f>ⓖ</f> till profeten Jeremia och sade: ”Vi vädjar ödmjukt till dig: Be för oss till HERREN din Gud för alla oss som är kvar, för vi är bara några få kvar av många. Du ser med egna ögon att det är så med oss.


text:
<pb/>Profeten Jeremia svarade dem: ”Jag har lyssnat till er. Jag ska be till HERREN er Gud så som ni har begärt. Vad HERREN än svarar ska jag tala om för er utan att dölja något.”


text:
<pb/><f>ⓗ</f> Då sade de till Jeremia: ”HERREN ska vara ett sant och trofast vittne mot oss, om vi inte i allt gör efter det ord som HERREN din Gud sänder oss genom dig.


text:
Gott eller ont så vill vi lyssna till HERREN vår Guds röst, honom som vi sänder dig till, så att det går väl för oss när vi lyder HERREN vår Guds röst.”


text:
Då kallade han till sig Johanan, Kareas son, och allt befäl som var med honom och hela folket, från den minste till den störste.


text:
Han sade till dem: Så säger HERREN, Israels Gud, som ni har sänt mig till för att jag skulle bära fram er bön inför honom.


text:
<f>ⓘ</f> Om ni stannar kvar i detta land ska jag bygga upp er och inte slå ner er, jag ska plantera er och inte rycka upp er, för jag ångrar det onda jag har gjort mot er.


text:
<f>ⓙ</f> Var inte rädda för Babels kung som ni nu fruktar. Var inte rädda för honom, säger HERREN, för jag är med er för att frälsa er och rädda er ur hans hand.


text:
Jag ska låta er finna barmhärtighet, och han ska förbarma sig över er och låta er vända tillbaka till ert land.


text:
utan säger: ”Nej, vi vill bege oss till Egyptens land där vi slipper att se krig och höra ljudet av horn och slipper att hungra efter bröd, där vill vi bo”,


text:
hör därför HERRENS ord, ni som är kvar av Juda: Så säger HERREN Sebaot, Israels Gud: Om ni bestämmer er för att bege er till Egypten och ni kommer dit för att bosätta er där,


text:
då ska svärdet som ni fruktar nå er där i Egyptens land, och svälten som ni är rädda för ska följa er till Egypten, och där ska ni dö.


text:
<f>ⓚ</f> Ja, de människor som bestämmer sig för att bege sig till Egypten för att bosätta sig där ska alla dö genom svärd, svält och pest, och ingen av dem ska slippa undan och överleva den olycka som jag ska låta drabba dem.


text:
<pb/><f>ⓛ</f> För så säger HERREN Sebaot, Israels Gud: Liksom min vrede och harm östes över Jerusalems invånare, så ska också min harm ösas över er om ni beger er till Egypten. Ni ska bli till avsky och häpnad, förbannelse och vanära och ni ska aldrig mer få se denna plats.


text:
HERREN säger till er, ni som är kvar av Juda: Bege er inte till Egypten. Besinna att jag i dag har varnat er.


text:
Ni bedrog er själva när ni sände mig till HERREN er Gud och sade: ”Be för oss till HERREN vår Gud. Och vad HERREN vår Gud än säger, ska du tala om för oss och vi ska göra det.”


text:
Jag har nu i dag talat om det för er. Men ni har inte velat lyssna till HERREN er Guds röst eller allt det som han har sänt mig att tala till er.


text:
Var förvissade om att ni kommer att dö genom svärd, svält och pest på den ort dit ni så gärna vill komma för att bo där.


text:
<pb/>När Jeremia hade avslutat sitt tal till folket och sagt dem alla de ord som HERREN deras Gud hade sänt honom att tala till dem,


text:
då svarade Asarja, Hoshajas son, och Johanan, Kareas son, och alla de andra självsäkra männen Jeremia och sade: ”Det är lögn det du säger! HERREN vår Gud har inte sänt dig att säga: Ni ska inte bege er till Egypten för att bosätta er där.


text:
Det är Baruk, Nerias son, som eggar upp dig mot oss för att vi ska överlämnas i kaldeernas hand, så att de dödar oss eller för oss bort i fångenskap till Babel.”


text:
<pb/>Varken Johanan, Kareas son, eller någon av befälen eller någon av folket ville lyda HERRENS röst och stanna kvar i Juda land.


text:
<f>ⓜ</f> I stället tog Johanan, Kareas son, och alla befälen med sig alla som fanns kvar i Juda och som hade återvänt från alla de hednafolk dit de hade varit fördrivna, för att bosätta sig i Juda land,


text:
<f>ⓝ</f> både män, kvinnor och barn, kungadöttrarna och alla andra som Nebusaradan, översten för livvakterna, hade lämnat kvar hos Gedalja, Ahikams son, Shafans son, samt profeten Jeremia och Baruk, Nerias son.


text:
De begav sig till Egyptens land, för de ville inte lyssna till HERRENS röst. Och de kom till Tachpanches<f>[176]</f>.


text:
”Ta några stora stenar och göm dem i murbruket i tegelgolvet vid ingången till faraos hus<f>[177]</f> i Tachpanches. Gör detta så att de judiska männen ser det


text:
och säg till dem: Så säger HERREN Sebaot, Israels Gud: Se, jag ska sända bud och hämta min tjänare Nebukadressar<f>[178]</f>, Babels kung, och hans tron ska jag sätta upp ovanpå de stenar som jag har gömt här, och han ska breda ut sin tronmatta över dem.


text:
<f>ⓞ</f> För han ska komma och slå Egyptens land och ge åt döden dem som tillhör döden, åt fångenskapen dem som tillhör fångenskapen och åt svärdet dem som tillhör svärdet.


text:
<f>ⓟ</f> Jag ska tända eld på Egyptens gudatempel, och han ska bränna upp dem och föra bort gudarna. Han ska svepa om sig Egyptens land liksom en herde sveper om sig sin mantel. Sedan ska han dra därifrån i frid.


text:
Han ska slå sönder stoderna i Bet-Shemesh<f>[179]</f> i Egyptens land, och Egyptens gudatempel ska han bränna upp i eld.”


text:
<pb/>Detta ord kom till Jeremia om alla de judar som bodde i Egyptens land, i Migdol<f>[180]</f>, Tachpanches, Memfis<f>[181]</f> och Patros<f>[182]</f> område. Han sade:


text:
<pb/>”Så säger HERREN Sebaot, Israels Gud: Ni har sett all den olycka som jag har låtit drabba Jerusalem och över alla Juda städer. Se, de ligger nu öde och ingen bor i dem


text:
på grund av det onda de gjorde. De väckte min vrede genom att gå bort för att tända rökelse och tjäna andra gudar som varken de eller ni själva eller era fäder har känt.


text:
<f>ⓠ</f> Jag har sänt till er mina tjänare profeterna. Jag har sänt dem gång på gång och sagt: Gör inte dessa avskyvärda ting som jag hatar.


text:
<pb/>Men de ville inte lyssna och inte vända örat till, så att de vände om från sin ondska och slutade att tända rökelse åt andra gudar.


text:
Därför vällde min harm och vrede fram, och den brann i Juda städer och på Jerusalems gator så att de blev ödelagda och skövlade som de är än i dag.


text:
<pb/>Och nu säger HERREN Gud Sebaot, Israels Gud, så: Varför drar ni så mycket ont över er själva? Ni utrotar ur Juda både man och kvinna, barn och spädbarn, så att ingen enda av er blir kvar.


text:
Med era händers verk väcker ni min vrede genom att ni tänder rökelse åt andra gudar i Egyptens land dit ni kommit för att bosätta er. Därför måste ni utrotas och bli till förbannelse och vanära bland jordens alla hednafolk.


text:
Har ni glömt det onda som era fäder gjorde och som Juda kungar och deras hustrur, ni själva och era hustrur gjorde i Juda land och på Jerusalems gator?


text:
Och fram till denna dag har de inte ödmjukat sig. De fruktar ingenting och vandrar inte efter min lag och mina stadgar som jag förelade er och era fäder.


text:
<pb/><f>ⓡ</f> Därför säger HERREN Sebaot, Israels Gud, så: Se, jag ska vända mitt ansikte mot er till er olycka för att utrota hela Juda.


text:
<f>ⓢ</f> Jag ska gripa dem som är kvar av Juda, dem som har bestämt sig för att bege sig till Egypten för att bosätta sig där. De ska alla förgås. I Egypten ska de falla. Genom svärd och svält ska de gå under, både små och stora, ja, genom svärd och svält ska de dö. De ska bli till avsky och häpnad, förbannelse och vanära.


text:
Jag ska straffa dem som bor i Egyptens land, liksom jag straffade Jerusalem med svärd, svält och pest.


text:
Av dem som är kvar av Juda och som har kommit till Egypten för att bosätta sig där ska ingen överleva och slippa undan, så att de kan vända tillbaka till Juda land även om de önskar att få återvända dit för att bo där. Nej, ingen ska komma tillbaka dit utom några få som flyr dit.”


text:
<pb/>Alla män som visste att deras hustrur tände rökelse åt andra gudar och alla kvinnor som stod där i en stor skara, alla som bodde i Patros i Egyptens land, svarade då Jeremia och sade:


text:
<f>ⓤ</f> utan vi kommer att göra allt som vår mun har lovat, att tända rökelse åt himlens drottning och utgjuta dryckesoffer åt henne, så som vi och våra fäder, våra kungar och furstar gjorde i Juda städer och på Jerusalems gator. Då hade vi tillräckligt med bröd och det gick bra för oss, och vi såg inte till någon olycka.


text:
Men sedan vi slutat tända rökelse åt himlens drottning och utgjuta dryckesoffer åt henne, har vi lidit brist på allt och går under genom svärd och svält.”


text:
Och kvinnorna sade: ”När vi tände rökelse åt himlens drottning och utgöt dryckesoffer åt henne, så var det inte utan våra mäns samtycke som vi gjorde offerkakor<f>[183]</f> åt henne med hennes bild och utgöt dryckesoffer åt henne.”


text:
<pb/>Men Jeremia svarade allt folket, männen och kvinnorna och alla som hade gett honom detta svar. Han sade:


text:
”Skulle inte HERREN komma ihåg att ni själva och era fäder, era kungar och furstar och folket i landet, har tänt rökelse i Juda städer och på Jerusalems gator, och skulle han inte bry sig om det?


text:
HERREN kunde inte längre tåla era onda handlingar och de avskyvärda ting som ni höll på med, utan ert land lades öde och blev till häpnad och förbannelse så att ingen kunde bo där, så som det är i dag.


text:
Därför att ni tände rökelse och syndade mot HERREN och inte lyssnade till HERRENS röst eller vandrade efter hans lag, hans stadgar och vittnesbörd, därför har denna olycka drabbat er, så som det är i dag.”


text:
<pb/>Jeremia sade vidare till hela folket och till alla kvinnorna: ”Hör HERRENS ord, alla ni av Juda som är i Egyptens land.


text:
Så säger HERREN Sebaot, Israels Gud: Ni och era hustrur har i handling fullgjort vad ni har sagt med er mun. Ni sade: Vi vill hålla de löften som vi gav: att tända rökelse åt himlens drottning och utgjuta dryckesoffer åt henne. Håll då era löften, ja, uppfyll dem!


text:
Hör därför HERRENS ord, ni alla av Juda som bor i Egyptens land: Se, jag svär vid mitt stora namn, säger HERREN, att i hela Egyptens land ska mitt namn inte mer nämnas av någon judisk mans mun, så att han säger: Så sant Herren Gud lever.


text:
<f>ⓥ</f> För jag ska vaka över dem till deras olycka och inte till deras lycka, och alla män av Juda som är i Egyptens land ska gå under genom svärd och svält tills det är slut med dem.


text:
Några få som undkommer svärdet ska få vända tillbaka från Egyptens land till Juda land. Så ska alla som är kvar av Juda och som har kommit till Egyptens land för att bosätta sig där, förstå vems ord som består, mitt eller deras.


text:
<pb/>Detta ska för er vara tecknet på att jag ska straffa er på denna plats, säger HERREN, för att ni ska förstå att mina ord om er ska gå i fullbordan till er olycka.


text:
<f>ⓦ</f> Så säger HERREN: Se, jag ska utlämna farao Hofra<f>[184]</f>, Egyptens kung, till hans fiender och till dem som vill ta hans liv, liksom jag har utlämnat Juda kung Sidkia till Babels kung Nebukadressar, som var hans fiende och ville ta hans liv.”


text:
<pb/><f>ⓧ</f> Detta ord talade profeten Jeremia till Baruk, Nerias son, när han efter Jeremias diktamen skrev ner dessa ord i en bokrulle<f>[185]</f> under Juda kung Jojakims, Josias sons, fjärde regeringsår. Han sade:


text:
<f>ⓨ</f> Du säger: ”Ve mig, HERREN har lagt ny sorg till min förra plåga! Jag är trött av allt suckande och jag får ingen ro.”


text:
<pb/>Så ska du svara honom: ”Så säger HERREN: Se, det jag har byggt upp ska jag riva ner, och det jag har planterat ska jag rycka upp. Detta gäller hela jorden.


text:
<f>ⓩ</f> Och du begär stora ting för dig! Begär inte något sådant. Se, jag ska låta olycka drabba allt kött, säger HERREN. Men dig ska jag låta vinna ditt liv som ett byte, vart du än beger dig.”


text:
<pb/><f>ⓐ</f> Om Egypten. <pb/>Angående den egyptiske kungen farao Nekos här som stod vid floden Eufrat nära Karkemish<f>[186]</f> och blev slagen av Babels kung Nebukadressar i Juda kung Jojakims, Josias sons, fjärde regeringsår.


text:
<t>Spänn för hästarna,</t> <t>sitt upp på springarna</t> <t>och ställ upp er</t> <t>med hjälmarna på.</t> <t>Gör spjuten blanka,</t> <t>klä er i pansar.</t>


text:
<t>Vad ser jag?</t> <t>De är förfärade,</t> <t>de viker tillbaka,</t> <t>deras hjältar blir slagna och flyr</t> <t>utan att vända sig om.</t> <t>Det är skräck från alla håll,</t> <t>säger HERREN.</t>


text:
<t><f>ⓑ</f> Inte ens den snabbaste kan fly,</t> <t>inte ens hjälten</t> <t>kan komma undan.</t> <t>Norrut, vid floden Eufrat,</t> <t>där stapplar de och faller. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓒ</f> Det är Egypten</t> <t>som stiger som Nilfloden,</t> <t>likt strömmar</t> <t>av framvällande vatten.</t> <t>Han säger:</t> <t>”Jag ska dra upp</t> <t>och täcka landet,</t> <t>jag ska förstöra städerna</t> <t>och dem som bor i dem.”</t>


text:
<t>Dra dit upp, ni hästar,</t> <t>storma fram, ni vagnar.</t> <t>Dra ut, ni hjältar,</t> <t>nubier och puteer,</t> <t>rustade med sköldar,</t> <t>och ludeer<f>[188]</f>,</t> <t>rustade med bågar</t> <t>som de spänner.</t>


text:
<t><f>ⓓ</f> Detta är Herren Gud Sebaots dag,</t> <t>en hämndens dag</t> <t>då han hämnas</t> <t>på sina motståndare.</t> <t>Svärdet frossar sig mätt,</t> <t>det dricker sig rusigt</t> <t>av deras blod,</t> <t>för detta är ett slaktoffer</t> <t>åt Herren Gud Sebaot</t> <t>i Nordlandet vid floden Eufrat. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓔ</f> Dra upp till Gilead</t> <t>och hämta balsam,</t> <t>du jungfru dotter Egypten.</t> <t>Men förgäves har du skaffat</t> <t>läkemedel i mängd.</t> <t>Du kan inte bli botad.</t>


text:
<t>Hednafolken har hört om din skam,</t> <t>och dina sorgerop</t> <t>uppfyller jorden,</t> <t>för den ene hjälten</t> <t>snavar på den andre</t> <t>och de båda faller tillsammans.</t>


text:
<pb/><f>ⓕ</f> Detta ord talade HERREN till profeten Jeremia om att Babels kung Nebukadressar skulle komma och besegra Egypten:


text:
<pb/><t>Förkunna i Egypten</t> <t>och ropa ut det i Migdol,</t> <t>ropa ut det i Memfis</t> <t>och även i Tachpanches och säg:</t> <t>”Träd fram och gör dig beredd,</t> <t>för svärdet frossar</t> <t>runt omkring dig.”</t>


text:
<t>Varför slogs dina hjältar</t> <t>till marken<f>[189]</f>?</t> <t>De kunde inte hålla stånd,</t> <t>för HERREN stötte bort dem.</t>


text:
<t><f>ⓖ</f> Han fick många att vackla,</t> <t>och de föll, den ene över den andre,</t> <t>och ropade:</t> <t>”Upp, låt oss vända tillbaka</t> <t>till vårt folk</t> <t>och till landet där vi föddes,</t> <t>undan det härjande svärdet!”</t>


text:
<t>Man ropar där:</t> <t>”Farao, Egyptens kung,</t> <t>är bara ett buller!</t> <t>Han har försummat sin tid.” <pb/></t>


text:
<t><f>ⓗ</f> Så sant jag lever, säger Kungen,</t> <t>HERREN Sebaot är hans namn:</t> <t>Som Tabor bland bergen,</t> <t>som Karmel vid havet</t> <t>ska han komma.</t>


text:
<t><f>ⓘ</f> Gör er beredda för landsflykt,</t> <t>ni dotter Egyptens invånare,</t> <t>för Memfis ska bli en ödemark</t> <t>och brännas ner så att ingen</t> <t>kan bo där. <pb/></t>


text:
<t>Också legosoldaterna i landet</t> <t>liknar gödda kalvar.</t> <t>De vänder alla om, alla flyr de,</t> <t>för de kan inte stå emot.</t> <t>Deras ofärds dag har drabbat dem,</t> <t>tiden för deras straff är inne.</t>


text:
<t>Hon väser likt en orm</t> <t>som ringlar i väg,</t> <t>för de drar fram med vapenmakt</t> <t>och kommer över henne</t> <t>med yxor,</t> <t>som för att hugga ved.</t>


text:
<t>De fäller hennes skog, säger HERREN,</t> <t>för den är ogenomtränglig.</t> <t>De är fler än gräshoppor,</t> <t>de kan inte räknas.</t>


text:
<pb/><f>ⓛ</f> Så säger HERREN Sebaot, Israels Gud: Se, jag ska straffa Amon från No<f>[190]</f> och farao och Egypten med dess gudar och dess kungar, både farao och dem som förlitar sig på honom.


text:
<f>ⓜ</f> Jag ska överlämna dem åt dem som vill ta deras liv, till Babels kung Nebukadressar och hans tjänare. Men därefter ska landet bli bebott som i forna dagar, säger HERREN.


text:
<pb/><t><f>ⓝ</f> Så var inte rädd,</t> <t>du min tjänare Jakob,</t> <t>och var inte förskräckt,</t> <t>du Israel,</t> <t>för se, jag ska rädda dig</t> <t>ur det fjärran landet</t> <t>och dina barn ur landet</t> <t>där de är fångna.</t> <t>Jakob ska vända tillbaka</t> <t>och leva i trygghet,</t> <t>och ingen ska skrämma honom.</t>


text:
<t><f>ⓞ</f> Var inte rädd, du min tjänare Jakob,</t> <t>säger HERREN, för jag är med dig.</t> <t>Jag ska göra slut på alla de folk</t> <t>dit jag fördrivit dig.</t> <t>Men dig ska jag inte göra slut på,</t> <t>bara tukta dig med rättvisa,</t> <t>för helt ostraffad</t> <t>kan jag inte lämna dig.</t>


text:
<pb/><f>ⓟ</f> Detta är HERRENS ord som kom till profeten Jeremia om filisteerna innan farao intog Gaza<f>[191]</f>:


text:
<pb/><t><f>ⓠ</f> Så säger HERREN:</t> <t>Se, vatten stiger från norr</t> <t>och blir till en flod</t> <t>som svämmar över.</t> <t>Den översvämmar landet</t> <t>med allt som finns i det,</t> <t>städerna och dem som bor där.</t> <t>Människorna ropar,</t> <t>och landets alla invånare jämrar sig</t>


text:
<t><f>ⓡ</f> när ljudet hörs</t> <t>av hans hingstars hovslag,</t> <t>när hans vagnar dånar</t> <t>och hans hjul bullrar.</t> <t>Då ser sig fäderna inte om</t> <t>efter barnen,</t> <t>de står maktlösa</t>


text:
<t>inför dagen som kommer</t> <t>då alla filisteer förintas,</t> <t>då alla utrotas som är kvar</t> <t>för att försvara Tyrus och Sidon.</t> <t>För HERREN ska förinta filisteerna,</t> <t>dem som är kvar från Kaftors ö<f>[192]</f>.</t>


text:
<t><f>ⓢ</f> Gazas huvud ska rakas,</t> <t>det är slut med Ashkelon,</t> <t>med dem som är kvar i deras dal<f>[193]</f>.</t> <t>Hur länge ska du rista märken</t> <t>på dig? <pb/></t>


text:
<t>O, du HERRENS svärd,</t> <t>när ska du äntligen få ro?</t> <t>Dra dig in i din skida,</t> <t>vila och var stilla.</t>


text:
<t>Men hur ska det få ro</t> <t>när HERREN har gett</t> <t>sin befallning?</t> <t>Mot Ashkelon och mot kustlandet,</t> <t>dit har han befallt det.</t>


text:
<pb/><f>ⓣ</f> Om Moab<f>[194]</f>. <pb/><t>Så säger HERREN Sebaot,</t> <t>Israels Gud:</t> <t>Ve över Nebo,</t> <t>för det har ödelagts!</t> <t>Kirjatajim har kommit på skam</t> <t>och intagits,</t> <t>fästet har kommit på skam</t> <t>och ligger krossat.</t>


text:
<t>Moab prisas inte längre.</t> <t>I Heshbon smider man</t> <t>onda planer mot det:</t> <t>”Kom, låt oss göra slut på det,</t> <t>så att det inte mer är ett folk!”</t> <t>Också du, Madmen, ska tystas,</t> <t>svärdet ska förfölja dig.</t>


text:
<t><f>ⓤ</f> Uppför backen mot Luhit</t> <t>går man under gråt,</t> <t>och på vägen ner till Horonajim</t> <t>hörs ångestfulla sorgerop</t> <t>över förstörelsen.</t>


text:
<t><f>ⓦ</f> Eftersom du litar</t> <t>till dina gärningar och dina skatter</t> <t>ska också du intas.</t> <t>Och Kemosh<f>[195]</f> ska gå i fångenskap</t> <t>och hans präster</t> <t>och furstar med honom. <pb/></t>


text:
<t>Ödeläggaren ska drabba varje stad,</t> <t>och ingen stad</t> <t>ska komma undan.</t> <t>Dalen ska bli fördärvad</t> <t>och slätten läggas öde,</t> <t>så som HERREN har sagt.</t>


text:
<t>Ge Moab vingar<f>[196]</f>,</t> <t>flygande måste han fly.</t> <t>Hans städer ska bli öde,</t> <t>och ingen ska bo i dem.</t>


text:
<t>Förbannad är den som utför</t> <t>HERRENS verk försumligt,</t> <t>förbannad är den som tvekar</t> <t>att bloda ner sitt svärd! <pb/></t>


text:
<t><f>ⓧ</f> Moab har levt i trygghet</t> <t>från sin ungdom,</t> <t>han har legat i ro</t> <t>som vin på sin bottensats.</t> <t>Han har inte hällts från kärl till kärl,</t> <t>inte vandrat bort i fångenskap.</t> <t>Därför har han kvar sin smak,</t> <t>och hans luktsinne</t> <t>har inte förändrats.</t>


text:
<pb/>Se, därför ska dagar komma, säger HERREN, då jag sänder till honom vintappare, som ska tappa honom och tömma hans fat och krossa hans krukor.


text:
<f>ⓨ</f> Då ska Moab skämmas för Kemosh, liksom Israels folk fick skämmas för Betel som de litade till.


text:
<t>Moab ska ödeläggas,</t> <t>dess städer gå upp i rök</t> <t>och dess utvalda unga män</t> <t>komma ner för att slaktas.</t> <t>Så säger Kungen,</t> <t>HERREN Sebaot är hans namn. <pb/></t>


text:
<t>Ha medlidande med honom,</t> <t>alla ni som bor omkring honom,</t> <t>alla ni som känner hans namn!</t> <t>Säg: ”Hur sönderbruten är inte</t> <t>den starka spiran,</t> <t>den härliga staven!” <pb/></t>


text:
<t>Kom ner från din härlighet</t> <t>och sätt dig på torra marken,</t> <t>du dotter Dibons folk,</t> <t>för den som ödelägger Moab</t> <t>drar upp mot dig</t> <t>och förstör dina fästen.</t>


text:
<t>Ställ dig vid vägen</t> <t>och se dig omkring,</t> <t>du som bor i Aroer.</t> <t>Fråga honom som flyr</t> <t>och henne som kommit undan,</t> <t>säg: ”Vad har hänt?”</t>


text:
<t>Moab har kommit på skam,</t> <t>det är krossat, jämra er och ropa!</t> <t>Berätta vid Arnon</t> <t>att Moab är ödelagt.</t>


text:
över Keriot och Bosra och över alla andra städer i Moabs land, vare sig de ligger långt borta eller nära.


text:
<pb/><t><f>ⓩ</f> Avhugget är Moabs horn</t> <t>och sönderbruten är hans arm,</t> <t>säger HERREN.</t>


text:
<pb/><f>ⓐ</f> Gör honom drucken, för han har upphävt sig mot HERREN. Moab ska vältra sig i spyor och bli till åtlöje, också han.


text:
<f>ⓑ</f> Eller var inte Israel till åtlöje för dig? Ertappades han bland tjuvar, eftersom du skakar på huvudet så ofta du talar om honom?


text:
<pb/><t><f>ⓒ</f> Överge städerna</t> <t>och bygg bo i klippan,</t> <t>ni Moabs invånare.</t> <t>Gör som duvan</t> <t>som bygger sitt näste</t> <t>i sidorna på gapande klyftor. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓓ</f> Vi har hört om Moabs högmod,</t> <t>hans gränslöst stora högfärd,</t> <t>hans stolthet,</t> <t>högmod och överlägsenhet</t> <t>och hans hjärtas förhävelse.</t>


text:
<t>Jag känner hans fräckhet,</t> <t>säger HERREN,</t> <t>hans tomma skryt</t> <t>och svekfulla sätt.</t>


text:
<t>Därför jämrar jag mig</t> <t>för Moabs skull</t> <t>och klagar över hela Moab.</t> <t>Över Kir-Heres män</t> <t>ska man sucka.</t>


text:
<t>Mer än Jaeser gråter,</t> <t>gråter jag över dig,</t> <t>du Sibmas vinstock.</t> <t>Dina rankor gick över havet</t> <t>och nådde till Jaesers hav.</t> <t>Mitt i din sommar</t> <t>och din vinbärgning</t> <t>har ödeläggaren slagit ner.</t>


text:
<t><f>ⓔ</f> Glädjen och jublet har ryckts bort</t> <t>från de bördiga fälten</t> <t>och från Moabs land.</t> <t>Jag har gjort slut</t> <t>på vinet i pressarna,</t> <t>man trampar inte längre vin</t> <t>under glädjerop —</t> <t>rop hörs men inte glädjerop. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓕ</f> Från Heshbon hörs rop</t> <t>ända till Eleale,</t> <t>ända till Jahas</t> <t>höjer man sin röst</t> <t>och från Soar ända till Horonajim,</t> <t>till Eglat-Selisia,</t> <t>för också Nimrims vatten</t> <t>har blivit torr mark.</t>


text:
<t>Jag ska i Moab göra slut på dem</t> <t>som bär fram offer</t> <t>på offerhöjden</t> <t>och tänder rökelse åt sina gudar,</t> <t>säger HERREN.</t>


text:
<t><f>ⓖ</f> Därför klagar mitt hjärta</t> <t>som en flöjt över Moab,</t> <t>mitt hjärta klagar som en flöjt</t> <t>över Kir-Heres män.</t> <t>Det som är kvar</t> <t>av vad de förvärvat</t> <t>går förlorat.</t>


text:
<t><f>ⓗ</f> Alla huvuden är rakade</t> <t>och alla skägg avskurna.</t> <t>På alla händer finns ristningar</t> <t>och runt höfterna bär de säcktyg.</t>


text:
<t><f>ⓘ</f> På alla Moabs tak och på dess torg</t> <t>hörs bara dödsklagan,</t> <t>för jag har krossat Moab</t> <t>som ett värdelöst kärl,</t> <t>säger HERREN. <pb/></t>


text:
<t>Hur nerbruten är han inte,</t> <t>hur jämrar de sig inte!</t> <t>Hur vänder inte Moab ryggen till</t> <t>i skam!</t> <t>Moab blir ett åtlöje och en skräck</t> <t>för alla som bor omkring honom. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓙ</f> För så säger HERREN:</t> <t>Se, han svävar fram som en örn,</t> <t>han breder ut sina vingar</t> <t>över Moab.</t>


text:
<t>Keriot intas, fästena erövras.</t> <t>Hjärtat hos Moabs hjältar</t> <t>blir på den dagen</t> <t>som hjärtat hos en kvinna</t> <t>i barnsnöd.</t>


text:
<t>Moab ska förgöras</t> <t>så att det inte mer är ett folk,</t> <t>för han har förhävt sig mot HERREN. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓚ</f> Fruktan, fallgrop och fälla</t> <t>väntar er, ni Moabs invånare,</t> <t>säger HERREN.</t>


text:
<t><f>ⓛ</f> Den som flyr från skräcken</t> <t>störtar i fallgropen,</t> <t>och den som kommer upp</t> <t>ur fallgropen fastnar i fällan,</t> <t>för jag ska låta ett hemsökelsens år</t> <t>drabba Moab, säger HERREN. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓜ</f> I Heshbons skugga stannar de,</t> <t>det är slut</t> <t>med flyktingarnas kraft,</t> <t>för en eld gick ut från Heshbon,</t> <t>en låga från Sichon.</t> <t>Den förtärde Moabs sida,</t> <t>hjässan på stridslarmets söner.</t>


text:
<t>Ve dig Moab!</t> <t>Förlorat är Kemosh folk,</t> <t>för dina söner har tagits till fånga,</t> <t>dina döttrar har förts bort</t> <t>i fångenskap.</t>


text:
<t><f>ⓝ</f> Men i kommande dagar</t> <t>ska jag göra slut</t> <t>på Moabs fångenskap,</t> <t>säger HERREN.</t> <pb/>Så långt domen över Moab.


text:
<pb/><f>ⓞ</f> Om ammoniterna<f>[197]</f>. <pb/><t>Så säger HERREN:</t> <t>Har Israel inga barn,</t> <t>eller har han ingen arvinge?</t> <t>Eller varför har deras kung<f>[198]</f></t> <t>tagit Gad<f>[199]</f> i besittning,</t> <t>och varför bor hans folk</t> <t>i dess städer? <pb/></t>


text:
<t>Se, därför ska dagar komma,</t> <t>säger HERREN,</t> <t>då jag ska låta ett stridsrop höras</t> <t>mot Rabba i ammoniternas land.</t> <t>Det ska bli en öde grushög,</t> <t>och dess lydstäder</t> <t>ska brännas upp i eld.</t> <t>Israel ska då ta i besittning</t> <t>dem som tog hans arv,</t> <t>säger HERREN. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓟ</f> Jämra dig, Heshbon,</t> <t>för Ai är ödelagt!</t> <t>Ropa, ni Rabbas döttrar!</t> <t>Klä er i säcktyg,</t> <t>klaga och gå runt i gårdarna,</t> <t>för deras kung går bort</t> <t>i fångenskap</t> <t>och hans präster och furstar</t> <t>med honom.</t>


text:
<t>Varför skryter du om dina dalar,</t> <t>att din dal flödar över,</t> <t>du trolösa dotter?</t> <t>Du litar på dina skatter och säger:</t> <t>”Vem kan komma åt mig?”</t>


text:
<t>Se, jag ska låta fruktan drabba dig,</t> <t>säger Herren Gud Sebaot,</t> <t>från alla som bor runt omkring dig.</t> <t>Och ni ska drivas bort,</t> <t>var och en åt sitt håll,</t> <t>och ingen ska samla dem som flyr.</t>


text:
<pb/><f>ⓡ</f> Om Edom.<f>[200]</f> <pb/><t>Så säger HERREN Sebaot:</t> <t>Finns det ingen vishet mer</t> <t>i Teman?</t> <t>Har de förståndiga inget råd att ge?</t> <t>Är deras vishet borta?</t>


text:
<t>Fly, vänd om,</t> <t>göm er djupt nere i dalarna,</t> <t>ni Dedans invånare,</t> <t>för jag ska låta olycka drabba Esau</t> <t>när jag straffar honom.</t>


text:
<t><f>ⓢ</f> Om vinbärgare kommer till dig</t> <t>lämnar de ingen efterskörd kvar,</t> <t>om tjuvar kommer om natten</t> <t>fördärvar de så mycket de kan. <pb/></t>


text:
<t>För det är jag som har klätt av Esau,</t> <t>jag har avslöjat hans gömställen</t> <t>så att han inte kan hålla sig dold.</t> <t>Ödeläggelse har drabbat hans barn,</t> <t>hans bröder och grannar.</t> <t>Han finns inte mer.</t>


text:
<pb/><f>ⓣ</f> För så säger HERREN: Se, de som inte blev dömda att dricka ur bägaren tvingas att dricka. Skulle då du bli ostraffad? Nej, du ska inte bli ostraffad utan tvingas att dricka.


text:
<pb/>För jag har svurit vid mig själv, säger HERREN, att Bosra ska bli till häpnad och vanära. Det ska ödeläggas och bli en förbannelse, och alla dess lydstäder ska bli ödemarker för all framtid.


text:
<pb/><t><f>ⓤ</f> Jag har hört ett budskap</t> <t>från HERREN,</t> <t>en budbärare har sänts ut</t> <t>bland hednafolken:</t> <t>”Kom samman och dra ut mot det</t> <t>och res er till strid.”</t>


text:
<t><f>ⓥ</f> Skräcken du spred</t> <t>och ditt hjärtas högmod</t> <t>har bedragit dig,</t> <t>du som bor bland bergsklyftorna</t> <t>och har ditt tillhåll uppe</t> <t>på höjden.</t> <t>Även om du byggde ditt bo</t> <t>så högt som örnen</t> <t>skulle jag ändå störta dig</t> <t>ner därifrån, säger HERREN.</t>


text:
<pb/><f>ⓦ</f> Edom ska bli till häpnad. Var och en som går där förbi ska häpna och vissla vid tanken på alla dess plågor.


text:
<f>ⓧ</f> Som när Sodom och Gomorra ödelades med sina grannstäder, säger HERREN, så ska ingen bo där mer och ingen människa vistas där.


text:
<pb/><f>ⓨ</f> Se, som ett lejon ska han dra upp från Jordanbygdens täta snår till frodiga betesmarker. På ett ögonblick ska jag jaga bort dem därifrån. Och den som är utvald ska jag sätta över dem. För vem är min like och vem kan ställa mig till svars? Eller vem är den herde som kan stå emot mig?


text:
Hör därför vad HERREN har beslutat om Edom och tankarna som han tänkt om dem som bor i Teman: <pb/><t>Även de minsta i hjorden</t> <t>ska släpas bort,</t> <t>och deras betesmark</t> <t>ska häpna över dem.</t>


text:
<t><f>ⓩ</f> Vid dånet av deras fall bävar jorden.</t> <t>Man skriar så att ljudet hörs</t> <t>ända till Röda havet.</t>


text:
<t><f>ⓐ</f> Se, han lyfter som en örn,</t> <t>han svävar fram och breder ut</t> <t>sina vingar över Bosra.</t> <t>Hjärtat hos Edoms hjältar</t> <t>blir på den dagen</t> <t>som hjärtat hos en kvinna</t> <t>i barnsnöd.</t>


text:
<t><f>ⓑ</f> Om Damaskus.</t> <t>Hamat och Arpad kommer</t> <t>på skam,</t> <t>för de har hört ett ont budskap.</t> <t>De fylls av ångest,</t> <t>som ett upprört hav</t> <t>som inte kan bli stilla.</t>


text:
<t>Damaskus har tappat modet</t> <t>och vänt för att fly,</t> <t>skräcken har fått grepp,</t> <t>de grips av ångest och vånda</t> <t>som en barnaföderska.</t>


text:
<t><f>ⓒ</f> Därför måste de unga männen</t> <t>falla på gatorna,</t> <t>och alla krigsmän förgöras</t> <t>på den dagen,</t> <t>säger HERREN Sebaot.</t>


text:
<t><f>ⓓ</f> Jag ska tända eld</t> <t>på Damaskus murar,</t> <t>och den ska förtära</t> <t>Ben-Hadads palats.</t>


text:
<pb/>Om Kedar och Hasors riken<f>[201]</f> som besegrades av Nebukadressar, Babels kung. <pb/><t>Så säger HERREN:</t> <t>Res dig, dra upp mot Kedar</t> <t>och härja Österlandets söner.</t>


text:
<t><f>ⓔ</f> Deras hyddor och hjordar</t> <t>ska rövas bort,</t> <t>deras tält och allt deras bohag,</t> <t>deras kameler ska föras bort</t> <t>från dem,</t> <t>och man ska ropa över dem:</t> <t>Skräck från alla håll!</t>


text:
<t>Fly, vandra långt bort,</t> <t>göm er djupt ner,</t> <t>ni Hasors invånare, säger HERREN,</t> <t>för Babels kung Nebukadressar</t> <t>har fattat beslut om er</t> <t>och tänkt ut en plan mot er. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓕ</f> Bryt upp, säger HERREN, och dra ut</t> <t>mot ett obekymrat folk</t> <t>som bor i trygghet,</t> <t>utan portar eller bommar.</t> <t>De bor för sig själva.</t>


text:
<t><f>ⓖ</f> Deras kameler ska bli ert byte,</t> <t>och deras stora boskapshjordar</t> <t>ska bli ert rov.</t> <t>Jag ska skingra dem</t> <t>åt alla väderstreck,</t> <t>männen med kantklippt hår.</t> <t>Från alla håll</t> <t>ska jag låta ofärd drabba dem,</t> <t>säger HERREN.</t>


text:
<t>Hasor ska bli en boning</t> <t>för schakaler,</t> <t>en ödemark för alltid.</t> <t>Ingen ska bo där mer</t> <t>och ingen människa vistas där.</t>


text:
<pb/><f>ⓗ</f> Detta är HERRENS ord som kom till profeten Jeremia om Elam<f>[202]</f> i början av Juda kung Sidkias regering. Han sade:


text:
<t>Jag ska låta fyra vindar</t> <t>komma mot Elam</t> <t>från himlens fyra hörn.</t> <t>Jag ska skingra dem</t> <t>åt alla väderstreck,</t> <t>och det ska inte finnas något folk</t> <t>dit de fördrivna från Elam</t> <t>inte ska komma.</t>


text:
<t>Jag ska göra elamiterna</t> <t>förfärade för sina fiender</t> <t>och för dem som vill ta deras liv.</t> <t>Jag ska låta olycka drabba dem,</t> <t>min brinnande vrede,</t> <t>säger HERREN.</t> <t>Jag ska sända svärdet efter dem</t> <t>tills jag har gjort slut på dem.</t>


text:
<t>Jag ska sätta upp min tron i Elam</t> <t>och utrota både kung</t> <t>och furstar där, säger HERREN.</t>


text:
<t><f>ⓘ</f> Men i kommande dagar</t> <t>ska jag göra slut på</t> <t>Elams fångenskap,</t> <t>säger HERREN.</t>


text:
<pb/><t>Förkunna bland hednafolken,</t> <t>ropa ut det, res ett baner,</t> <t>ropa ut och dölj det inte.</t> <t>Säg: Babel är intaget<f>[203]</f>,</t> <t>Bel<f>[204]</f> har kommit på skam,</t> <t>Merodak är krossad.</t> <t>Dess gudabilder har kommit</t> <t>på skam,</t> <t>dess avgudar är krossade.</t>


text:
<t><f>ⓚ</f> För ett folk drar upp</t> <t>mot det norrifrån.</t> <t>De ska göra dess land</t> <t>till en ödemark</t> <t>så att ingen kan bo i det.</t> <t>Både människor och djur ska fly. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓛ</f> I de dagarna och på den tiden,</t> <t>säger HERREN,</t> <t>ska Israels barn komma</t> <t>tillsammans med Juda barn.</t> <t>De ska gå under gråt</t> <t>och söka HERREN sin Gud.</t>


text:
<t>De ska fråga efter Sion</t> <t>och vända sig hitåt:</t> <t>”Kom! Låt oss hålla fast vid HERREN</t> <t>i ett evigt förbund</t> <t>som aldrig ska glömmas.” <pb/></t>


text:
<t><f>ⓜ</f> Mitt folk var förlorade får.</t> <t>Deras herdar vilseledde dem</t> <t>och lät dem irra omkring</t> <t>på bergen.</t> <t>De strövade från berg till höjd</t> <t>och glömde sin viloplats.</t>


text:
<t><f>ⓝ</f> Alla som träffade på dem</t> <t>slukade dem,</t> <t>och deras motståndare sade:</t> <t>”Vi är utan skuld.”</t> <t>Det hände för att de hade syndat</t> <t>mot HERREN,</t> <t>rättfärdighetens boning,</t> <t>mot HERREN, deras fäders hopp. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓞ</f> Fly ut ur Babel,</t> <t>dra bort från kaldeernas land</t> <t>och var som bockar</t> <t>framför hjorden.</t>


text:
<t>För se, jag ska väcka</t> <t>från nordlandet</t> <t>en mängd stora hednafolk</t> <t>och föra dem upp mot Babel.</t> <t>De ska rusta sig till strid mot det,</t> <t>från det hållet ska det erövras.</t> <t>Deras pilar ska vara</t> <t>som en skicklig hjältes,</t> <t>ingen vänder tomhänt tillbaka.</t>


text:
<t><f>ⓟ</f> för ni gladde er och jublade</t> <t>när ni skövlade min arvedel.</t> <t>Ni hoppade som kvigor</t> <t>på tröskplatsen</t> <t>och frustade som hingstar.</t>


text:
<t>Er mor ska ändå stå med djup skam,</t> <t>hon som har fött er</t> <t>ska få skämmas.</t> <t>Se, sist av hednafolken</t> <t>ska hon bli en ödemark,</t> <t>ett torrt land och en öken!</t>


text:
<t><f>ⓠ</f> På grund av HERRENS vrede</t> <t>ska det ligga obebott</t> <t>och helt öde.</t> <t>Var och en som går förbi Babel</t> <t>ska häpna och vissla</t> <t>vid tanken på alla dess plågor. <pb/></t>


text:
<t>Rusta er till strid mot Babel</t> <t>från alla sidor,</t> <t>ni som spänner båge.</t> <t>Skjut på henne,</t> <t>spar inte på pilarna,</t> <t>för hon har syndat mot HERREN.</t>


text:
<t><f>ⓡ</f> Höj segerrop över henne</t> <t>från alla håll:</t> <t>”Hon har tvingats ge upp.</t> <t>Hennes stöd har fallit,</t> <t>hennes murar är nerrivna!”</t> <t>Detta är HERRENS hämnd.</t> <t>Hämnas då på henne.</t> <t>Gör mot henne som hon har gjort.</t>


text:
<t><f>ⓢ</f> Utrota ur Babel den som sår</t> <t>och den som håller skäran</t> <t>i skördens tid.</t> <t>Undan det härjande svärdet</t> <t>ska var och en vända om</t> <t>till sitt folk</t> <t>och var och en fly hem till sitt land.</t>


text:
<pb/><f>ⓣ</f> Israel är ett vilsekommet får <pb/><t>som jagats av lejon.</t> <pb/>Först slukade Assyriens kung det, och till slut har Babels kung Nebukadressar gnagt dess ben.


text:
Därför säger HERREN Sebaot, Israels Gud, så: Se, jag ska straffa Babels kung och hans land liksom jag har straffat Assyriens kung.


text:
<f>ⓤ</f> Jag ska föra Israel tillbaka till hans betesmarker, och han ska få gå i bet på Karmel och i Bashan. På Efraims berg och i Gilead ska han få äta sig mätt.


text:
<pb/><t><f>ⓥ</f> I de dagarna och på den tiden,</t> <t>säger HERREN,</t> <t>ska man söka efter Israels skuld,</t> <t>men den är borta,</t> <t>efter Juda synder,</t> <t>men de finns inte mer.</t> <t>För jag ska förlåta dem</t> <t>som jag låter leva kvar.</t>


text:
<pb/><f>ⓦ</f> Dra ut mot Meratajims<f>[205]</f> land <pb/><t>och mot invånarna i Pekod<f>[206]</f>.</t> <t>Förgör dem och vig dem</t> <t>åt förintelse, säger HERREN,</t> <t>och gör i allt</t> <t>som jag har befallt dig. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓧ</f> Hur sönderbruten</t> <t>och krossad är den inte,</t> <t>den hammare som slog</t> <t>hela jorden!</t> <t>Hur har inte Babel kommit</t> <t>hednafolken att häpna!</t>


text:
<t>Jag lade ut en snara</t> <t>för dig, Babel,</t> <t>och du blev fångad</t> <t>innan du visste om det.</t> <t>Du ertappades och greps,</t> <t>för det var mot HERREN</t> <t>du hade gett dig i strid.</t>


text:
<t>HERREN öppnade sitt vapenförråd</t> <t>och tog fram sin vredes vapen,</t> <t>för Herren Gud Sebaot hade</t> <t>ett verk att utföra</t> <t>i kaldeernas land.</t>


text:
<t>Ryck fram mot det från alla håll,</t> <t>öppna dess förrådshus,</t> <t>kasta i en hög vad där finns,</t> <t>som man gör med säd,</t> <t>och vig det åt förintelse.</t> <t>Låt ingenting bli kvar av det.</t>


text:
<t>Döda alla dess tjurar,</t> <t>för ner dem till slakt.</t> <t>Ve dem, för deras dag har kommit,</t> <t>tiden för deras straff!</t>


text:
<t><f>ⓨ</f> Lyssna till flyktingarna</t> <t>som söker rädda sig</t> <t>ut ur Babels land,</t> <t>för att i Sion förkunna HERREN</t> <t>vår Guds hämnd,</t> <t>hämnden för hans tempel. <pb/></t>


text:
<t>Kalla samman bågskyttar</t> <t>mot Babel,</t> <t>alla som kan spänna en båge.</t> <t>Slå läger runt omkring det,</t> <t>låt ingen komma undan.</t> <t>Vedergäll det för dess gärningar,</t> <t>gör mot det precis som det själv</t> <t>har gjort,</t> <t>för det har handlat övermodigt</t> <t>mot HERREN,</t> <t>mot Israels Helige.</t>


text:
<t><f>ⓩ</f> Därför ska dess unga män falla</t> <t>på gatorna,</t> <t>alla dess stridsmän ska gå</t> <t>under på den dagen,</t> <t>säger HERREN.</t>


text:
<pb/><f>ⓐ</f> Se, jag är emot dig, du övermodige, <pb/><t>säger Herren Gud Sebaot,</t> <t>för din dag har kommit,</t> <t>den tid då jag ska straffa dig.</t>


text:
<t><f>ⓑ</f> Då ska den övermodige</t> <t>stappla och falla,</t> <t>och ingen ska resa upp honom.</t> <t>Jag ska tända eld på hans städer</t> <t>och elden ska förtära allt</t> <t>omkring honom. <pb/></t>


text:
<t>Så säger HERREN Sebaot:</t> <t>Förtryckta är Israels barn</t> <t>och Juda barn med dem.</t> <t>Alla som har fört dem i fångenskap</t> <t>håller fast dem</t> <t>och vägrar att släppa dem.</t>


text:
<t><f>ⓒ</f> Men deras återlösare är stark,</t> <t>HERREN Sebaot är hans namn.</t> <t>Han tar sig an deras sak,</t> <t>och skaffar ro åt jorden</t> <t>men oro åt Babels invånare. <pb/></t>


text:
<t>Svärd mot kaldeerna, säger HERREN,</t> <t>mot Babels invånare,</t> <t>mot dess furstar och vise män!</t>


text:
<t><f>ⓓ</f> Svärd mot lögnprofeterna,</t> <t>de ska stå där som dårar.</t> <t>Svärd mot dess hjältar,</t> <t>de ska bli förfärade.</t>


text:
<t><f>ⓔ</f> Svärd mot dess hästar och vagnar,</t> <t>mot alla främmande folk därinne,</t> <t>de ska bli som kvinnor.</t> <t>Svärd mot dess skatter,</t> <t>så att de rövas bort.</t>


text:
<t>Torka ska drabba dess vatten,</t> <t>de ska torka ut,</t> <t>för det är ett gudabildernas land,</t> <t>med sina skrämmande avgudar</t> <t>uppför de sig som galna.</t>


text:
<t><f>ⓕ</f> Därför ska schakaler bo där</t> <t>tillsammans med andra ökendjur.</t> <t>Strutsar ska där ha sin boning.</t> <t>Aldrig mer</t> <t>ska någon människa bo där,</t> <t>från släkte till släkte</t> <t>ska det vara obebott.</t>


text:
<t><f>ⓖ</f> Liksom när Sodom och Gomorra</t> <t>med sina grannstäder</t> <t>ödelades av Gud,</t> <t>säger HERREN,</t> <t>så ska ingen bo där,</t> <t>ingen människa mer vistas där. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓗ</f> Se, ett folk kommer norrifrån,</t> <t>ett stort hednafolk,</t> <t>många kungar reser sig</t> <t>från jordens yttersta ände.</t>


text:
<t><f>ⓘ</f> De bär båge och lans<f>[207]</f>,</t> <t>de är grymma och skoningslösa.</t> <t>Larmet från dem</t> <t>är som havets dån,</t> <t>på hästar rider de fram,</t> <t>rustade som kämpar till strid</t> <t>mot dig, du dotter Babel.</t>


text:
<t>När Babels kung<f>[208]</f> hör ryktet om dem</t> <t>sjunker hans händer ner.</t> <t>Ängslan griper honom,</t> <t>ångest som</t> <t>hos en barnaföderska.</t>


text:
<pb/><f>ⓙ</f> Se, som ett lejon ska han dra upp från Jordanbygdens täta snår till frodiga betesmarker. Ja, på ett ögonblick ska jag jaga bort dem därifrån. Och den som är utvald ska jag sätta över dem. För vem är min like och vem kan ställa mig till svars? Eller vem är den herde som kan stå emot mig?


text:
<pb/>Hör därför vad HERREN har beslutat om Babel och tankarna som han tänkt om kaldeernas land. <pb/><t>Även de minsta i hjorden</t> <t>ska släpas bort,</t> <t>och deras betesmark</t> <t>ska häpna över dem.</t>


text:
<t>Vid ropet: ”Babel är intaget!”</t> <t>ska jorden bäva</t> <t>och ett skriande höras</t> <t>bland folken.</t>


text:
<pb/>Så säger HERREN: <pb/><t>Se, jag ska uppväcka</t> <t>en ödeläggande ande mot Babel</t> <t>och mot Leb-Kamajs<f>[209]</f> invånare.</t>


text:
<t>Jag ska sända skördemän</t> <t>mot Babel,</t> <t>och de ska rensa bort dess invånare</t> <t>och ödelägga landet.</t> <t>Från alla sidor ska de komma</t> <t>emot det på olyckans dag.</t>


text:
<t>Skyttar ska spänna sina bågar</t> <t>mot dem som där spänner båge</t> <t>och mot dem som där bröstar sig</t> <t>i sitt pansar.</t> <t>Skona inte de unga männen,</t> <t>vig hela dess här åt förintelse!</t>


text:
<t>Slagna män ska då falla</t> <t>i kaldeernas land</t> <t>och genomborrade män</t> <t>på deras gator,</t>


text:
<t><f>ⓚ</f> för Israel och Juda är inte änkor</t> <t>övergivna av sin Gud,</t> <t>av HERREN Sebaot,</t> <t>fastän deras land är fullt</t> <t>av skuld mot Israels Helige.</t>


text:
<t><f>ⓛ</f> Fly ut ur Babel!</t> <t>Var och en ska rädda sitt liv</t> <t>så att ni inte går under</t> <t>genom dess missgärning,</t> <t>för detta är en hämndens tid</t> <t>för HERREN</t> <t>då han vedergäller Babel</t> <t>vad det har gjort. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓜ</f> En gyllene bägare var Babel</t> <t>i HERRENS hand,</t> <t>den gjorde hela jorden drucken.</t> <t>Av dess vin drack hednafolken,</t> <t>därför blev de från vettet.</t>


text:
<t><f>ⓝ</f> Men plötsligt har nu Babel fallit</t> <t>och krossats.</t> <t>Jämra er över det!</t> <t>Hämta balsam för dess plåga,</t> <t>kanske kan den botas.</t>


text:
<t><f>ⓞ</f> ”Vi har försökt att bota Babel,</t> <t>men det har inte kunnat botas.</t> <t>Låt oss lämna det</t> <t>och gå var och en till sitt land,</t> <t>för dess straffdom</t> <t>räcker upp till himlen,</t> <t>den når ända upp till skyarna.</t>


text:
<pb/><f>ⓟ</f> HERREN har låtit vår rättfärdighet <pb/><t>gå fram.</t> <t>Kom, låt oss berätta i Sion</t> <t>om HERREN vår Guds verk.” <pb/></t>


text:
<t><f>ⓠ</f> Vässa pilarna, fatta sköldarna!</t> <t>HERREN har väckt</t> <t>de mediska kungarnas ande,</t> <t>hans avsikt är att lägga Babel</t> <t>i ruiner.</t> <t>Det är HERRENS hämnd,</t> <t>hämnden för hans tempel.</t>


text:
<t>Res ett baner mot Babels murar!</t> <t>Håll sträng bevakning,</t> <t>ställ ut vakter,</t> <t>lägg bakhåll!</t> <t>För HERREN har fattat sitt beslut,</t> <t>och han utför vad han har talat</t> <t>mot Babels invånare.</t>


text:
<t><f>ⓡ</f> Du som bor vid stora vatten</t> <t>och är så rik på skatter,</t> <t>ditt slut har nu kommit,</t> <t>din girighets mått är fyllt.</t>


text:
<t>HERREN Sebaot har svurit</t> <t>vid sig själv:</t> <t>Sannerligen, jag ska fylla dig</t> <t>med människor</t> <t>så talrika som gräshoppor,</t> <t>och de ska höja segerrop mot dig. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓢ</f> Han har skapat jorden</t> <t>genom sin kraft,</t> <t>han har grundat världen</t> <t>genom sin vishet,</t> <t>och genom sitt förstånd har han spänt ut himlen.</t>


text:
<pb/>När han låter sin röst höras, <pb/><t>då brusar himlens vatten,</t> <t>då låter han regnskyar stiga</t> <t>upp från jordens ände.</t> <t>Han gör blixtar åt regnet</t> <t>och för vinden</t> <t>ut ur dess förvaringsrum.</t>


text:
<t>Alla människor står då som dårar,</t> <t>utan förstånd.</t> <t>Alla guldsmederna kommer</t> <t>på skam med sina avgudar,</t> <t>för deras gjutna gudabilder</t> <t>är bedrägeri,</t> <t>ingen ande är i dem.</t>


text:
<t>Tomhet är de,</t> <t>ett verk som väcker åtlöje.</t> <t>När straffet drabbar dem</t> <t>förgås de.</t>


text:
<t>Sådan är inte han</t> <t>som är Jakobs del.</t> <t>Han är den som har format allt</t> <t>och sin arvedels stam<f>[210]</f>.</t> <t>HERREN Sebaot är hans namn. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓣ</f> Min hammare är du,</t> <t>mitt stridsvapen.</t> <t>Med dig krossar jag hednafolk,</t> <t>med dig fördärvar jag riken,</t>


text:
<t>med dig krossar jag</t> <t>häst och ryttare,</t> <t>med dig krossar jag</t> <t>vagn och kusk,</t>


text:
<t>med dig krossar jag</t> <t>man och kvinna,</t> <t>med dig krossar jag</t> <t>gammal och ung,</t> <t>med dig krossar jag</t> <t>yngling och jungfru,</t>


text:
<t>med dig krossar jag</t> <t>herden och hans hjord,</t> <t>med dig krossar jag</t> <t>bonden och hans oxar,</t> <t>med dig krossar jag</t> <t>ståthållare och styresmän.</t>


text:
<pb/>Men nu ska jag inför era ögon vedergälla Babel och Kaldeens alla invånare för allt det onda som de har gjort mot Sion, säger HERREN.


text:
Se, jag vänder mig mot dig, du fördärvets berg, säger HERREN, du som fördärvar hela jorden, och jag ska sträcka ut min hand mot dig och störta dig ner från klipporna och göra dig till ett förbränt berg,


text:
så att man inte från dig ska kunna ta vare sig hörnsten eller grundsten. Du ska bli en ödemark för alltid, säger HERREN.


text:
<pb/><t>Res ett baner på jorden,</t> <t>blås i horn bland hednafolken,</t> <t>förbered hednafolk</t> <t>till strid mot det,</t> <t>båda upp riken mot det,</t> <t>Ararat, Minni<f>[211]</f> och Ashkenas.<f>[212]</f></t> <t>Välj ut en härförare mot det,</t> <t>dra dit upp med hästar</t> <t>som liknar borstiga gräshoppor.</t>


text:
<t>Förbered hednafolk</t> <t>till strid mot det:</t> <t>Mediens kungar, dess ståthållare</t> <t>och alla dess landsfurstar</t> <t>och hela det land som lyder</t> <t>under deras välde.</t>


text:
<t>Då skälver jorden och bävar,</t> <t>för HERRENS planer</t> <t>mot Babel fullbordas:</t> <t>att göra Babels land till</t> <t>en ödemark utan invånare. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓤ</f> Babels hjältar slutar att strida,</t> <t>de sitter stilla i sina fästen.</t> <t>Deras styrka har försvunnit,</t> <t>de har blivit som kvinnor.</t> <t>Man har tänt eld</t> <t>på Babels boningar,</t> <t>och dess bommar</t> <t>är sönderbrutna.</t>


text:
<t>Löpare möter löpare,</t> <t>den ene budbäraren korsar</t> <t>den andres väg</t> <t>för att meddela Babels kung</t> <t>att hela hans stad har intagits,</t>


text:
<t>att vadställena har erövrats,</t> <t>att dammarna är uppbrända i eld</t> <t>och stridsmännen står</t> <t>skräckslagna.</t>


text:
<t>För så säger HERREN Sebaot,</t> <t>Israels Gud:</t> <t>Dottern Babel är som en tröskplats</t> <t>när man just har trampat</t> <t>till den.</t> <t>Ännu en liten tid,</t> <t>och skördetiden är inne. <pb/></t>


text:
<t>Han har slukat mig</t> <t>och tillintetgjort mig,</t> <t>Babels kung Nebukadressar.</t> <t>Han har gjort mig till ett tomt kärl,</t> <t>som en drake har han svalt mig,</t> <t>han har fyllt sin buk</t> <t>med mina läckerheter</t> <t>och drivit bort mig.</t>


text:
<pb/>”Låt det våld som har drabbat mig <pb/><t>och mitt kött</t> <t>komma över Babel”,</t> <t>säger hon som bor i Sion.</t> <t>”Låt mitt blod komma över</t> <t>Kaldeens invånare”,</t> <t>säger Jerusalem. <pb/></t>


text:
<t>Därför säger HERREN så:</t> <t>Se, jag ska utföra din sak</t> <t>och utkräva din hämnd.</t> <t>Jag ska låta Babels hav sina bort</t> <t>och dess brunn torka ut,</t>


text:
<t><f>ⓥ</f> och Babel ska bli en stenhög,</t> <t>ett tillhåll för schakaler,</t> <t>till häpnad och förakt.</t> <t>Ingen ska bo där.</t>


text:
<t><f>ⓦ</f> Men när de är som mest upptända</t> <t>ska jag ordna ett gästabud</t> <t>för dem.</t> <t>Jag ska göra dem druckna</t> <t>så att de jublar,</t> <t>och så ska de somna in</t> <t>i en evig sömn</t> <t>och aldrig mer vakna, säger HERREN.</t>


text:
<t><f>ⓧ</f> Hur har inte Sheshak<f>[213]</f> blivit intaget,</t> <t>det som var</t> <t>hela jordens berömmelse</t> <t>har erövrats!</t> <t>Hur har inte Babel fått</t> <t>hednafolken att häpna!</t>


text:
<pb/>Så förvandlades dess städer <pb/><t>till en ödemark,</t> <t>ett torrt land och en öken,</t> <t>ett land där ingen bor</t> <t>och där ingen människa går fram.</t>


text:
<t><f>ⓨ</f> Jag ska straffa Bel i Babel</t> <t>och dra ut ur hans gap</t> <t>vad han har slukat.</t> <t>Hednafolken ska inte mer</t> <t>strömma till honom,</t> <t>också Babels murar ska falla. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓩ</f> Dra ut därifrån, mitt folk.</t> <t>Var och en ska rädda sitt liv</t> <t>undan HERRENS brinnande vrede.</t>


text:
<pb/><f>ⓐ</f> Tappa inte modet <pb/>och frukta inte de rykten <pb/><t>som hörs i landet,</t> <t>även om ett rykte kommer ena året</t> <t>och ett nytt rykte nästa år,</t> <pb/>även om våld råder på jorden <pb/><t>och härskare står mot härskare. <pb/></t>


text:
<t>För se, dagar ska komma</t> <t>då jag ska straffa</t> <t>Babels avgudar</t> <t>och då hela dess land ska stå</t> <t>med skam</t> <t>och alla bli slagna därinne.</t>


text:
<t><f>ⓑ</f> Då ska de jubla över Babel,</t> <t>himmel och jord</t> <t>och allt som finns där,</t> <t>för norrifrån kommer</t> <t>härjarna över det,</t> <t>säger HERREN.</t>


text:
<t>På grund av dem som har dräpts</t> <t>i Israel måste Babel falla,</t> <t>så som dräpta över hela jorden</t> <t>har fallit för Babels skull. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓒ</f> Ni som räddat er undan svärdet,</t> <t>ge er av, stanna inte!</t> <t>Kom ihåg HERREN i fjärran land</t> <t>och låt Jerusalem vara</t> <t>i era hjärtan!</t>


text:
<t>Vi står här med skam,</t> <t>vi blir hånade.</t> <t>Blygsel täcker vårt ansikte,</t> <t>för främlingar har trängt in i</t> <t>de heliga platserna i HERRENS hus.</t>


text:
<pb/>Se, därför ska dagar komma, <pb/><t>säger HERREN,</t> <t>då jag ska döma Babels avgudar</t> <t>och i hela dess land</t> <t>ska slagna män jämra sig.</t>


text:
<t><f>ⓓ</f> Även om Babel steg upp till himlen</t> <t>och gjorde sin befästning</t> <t>hög och ointaglig,</t> <t>så skulle ändå plundrare</t> <t>från mig nå dit, säger HERREN. <pb/></t>


text:
<t>för HERREN ödelägger Babel</t> <t>och gör slut på</t> <t>det stora larmet därinne.</t> <t>Deras vågor brusar</t> <t>som stora vatten,</t> <t>dånet av dem ljuder högt,</t>


text:
<pb/><f>ⓔ</f> för över Babel kommer en <pb/><t>som ödelägger,</t> <t>och hjältarna där tas till fånga,</t> <t>deras bågar bryts sönder.</t> <t>HERREN är en vedergällningens Gud,</t> <t>han lönar till fullo.</t>


text:
<t>Jag ska göra dem druckna,</t> <t>Babels furstar och visa,</t> <t>dess ståthållare, styresmän</t> <t>och hjältar.</t> <t>De ska somna in i en evig sömn</t> <t>och aldrig mer vakna,</t> <t>säger Kungen.</t> <t>HERREN Sebaot är hans namn. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓕ</f> Så säger HERREN Sebaot:</t> <t>Babels breda murar</t> <t>ska rivas ner i grund,</t> <t>och de höga portarna</t> <t>ska brännas upp i eld.</t> <t>Så mödar sig folken för intet</t> <t>och folkslagen arbetar sig trötta</t> <t>för det som blir lågornas rov.</t>


text:
<pb/>Detta är vad profeten Jeremia befallde Seraja, son till Neria<f>[214]</f>, son till Mahaseja, då denne begav sig till Babel med Juda kung Sidkia i hans fjärde regeringsår<f>[215]</f>. Seraja var nämligen kvartermästare.


text:
<pb/>Jeremia skrev ner i en och samma bok all den olycka som skulle drabba Babel, allt detta som nu är skrivet om Babel.


text:
Och du ska säga: HERRE, du har själv talat om denna plats att du vill fördärva den så att ingen mer ska bo här, varken människa eller djur, för den ska vara en ödemark för all framtid.


text:
<f>ⓖ</f> Och när du har läst upp hela boken, ska du binda en sten vid den och kasta den mitt i floden Eufrat


text:
och säga: På samma sätt ska Babel sjunka ner och aldrig mer komma upp på grund av den olycka som jag ska låta drabba det. Och de ska gå under.” <pb/>Här slutar Jeremias ord.<f>[216]</f>


text:
<pb/><f>ⓗ</f> Sidkia var tjugoett år när han blev kung och han regerade elva år<f>[217]</f> i Jerusalem. Hans mor hette Hamital och hon var dotter till Jeremia från Libna.


text:
<f>ⓘ</f> Det var på grund av HERRENS vrede som detta skedde med Jerusalem och Juda tills han förkastade dem från sitt ansikte. Och Sidkia gjorde uppror mot Babels kung.


text:
<f>ⓙ</f> På tionde dagen i den tionde månaden av Sidkias nionde regeringsår kom Babels kung Nebukadressar med hela sin här till Jerusalem och belägrade staden. De byggde en belägringsmur runt omkring den.


text:
<pb/>Men på nionde dagen i den fjärde månaden<f>[218]</f> var svälten så stor i staden att folket i landet inte hade något att äta.


text:
Staden stormades och allt krigsfolket flydde och drog ut ur staden under natten genom porten mellan de båda murarna, den port som ledde till den kungliga trädgården, medan kaldeerna låg runt omkring staden. De tog vägen mot Hedmarken.


text:
<pb/>Men kaldeernas här förföljde kungen och hann upp Sidkia på Jerikos hedmarker, sedan hela hans här hade övergett honom och skingrats.


text:
Kaldeerna grep kungen och förde honom till den babyloniske kungen i Ribla i Hamats land. Där uttalade denne sin dom över honom.


text:
<f>ⓚ</f> Och Babels kung lät avrätta Sidkias barn inför hans ögon. Dessutom lät han också avrätta alla Juda furstar i Ribla.


text:
På Sidkia själv lät han sticka ut ögonen och lät fängsla honom med kopparkedjor. Den babyloniske kungen förde honom till Babel och lät honom sitta i fängelse ända till hans dödsdag.


text:
<pb/>På tionde dagen i den femte månaden av den babyloniske kungen Nebukadressars nittonde regeringsår kom den babyloniske kungens tjänare Nebusaradan, som var överste för livvakterna, till Jerusalem.


text:
Han brände HERRENS hus och det kungliga palatset. Alla hus i Jerusalem, alla de förnämas hus, brände han i eld.


text:
Alla murar runt omkring Jerusalem bröts ner av hela den här av kaldeer som översten för livvakterna hade med sig.


text:
En del av de fattigaste bland folket och den del av folket som var kvar i staden och de överlöpare som hade gått över till Babels kung, liksom den övriga hopen som fanns kvar, dem förde Nebusaradan, översten för livvakterna, bort i fångenskap.


text:
Men av de fattigaste i landet lämnade Nebusaradan, översten för livvakterna, kvar några att sköta vingårdarna och åkrarna.


text:
<pb/><f>ⓛ</f> Kopparpelarna i HERRENS hus, tvättställen och kopparhavet i HERRENS hus slog kaldeerna sönder och förde all kopparn till Babel.


text:
Och askkärlen, skovlarna, knivarna och alla kopparkärl som hade använts vid gudstjänsten tog de med sig.


text:
Likaså tog översten för livvakterna faten, fyrfaten, offerskålarna, askkärlen, ljusstakarna, de andra skålarna och bägarna, allt som var av rent guld eller av rent silver.


text:
<f>ⓜ</f> Vad gäller de två pelarna, havet som var ett enda och de tolv kopparoxarna under, det som kung Salomo hade låtit göra till HERRENS hus, så kunde kopparn i alla dessa föremål inte vägas.


text:
<f>ⓝ</f> Vad pelarna angår var den ena pelaren arton alnar hög och en tolv alnar<f>[219]</f> lång tråd mätte omfånget. Den var fyra fingrar tjock och ihålig.


text:
Ovanpå den var ett pelarhuvud av koppar, och detta pelarhuvud var fem alnar högt och ett flätverk och granatäpplen fanns på pelarhuvudet runt omkring, allt av koppar. Likadant var det på den andra pelaren också med granatäpplen.


text:
Granatäpplena var nittiosex utåt, men tillsammans var granatäpplena på flätverket runt omkring etthundra.


text:
<pb/>Översten för livvakterna tog översteprästen Seraja och Sefanja, prästen närmast under honom, likaså de tre som höll vakt vid dörren.


text:
Och från staden tog han en hovman, den som var anförare för krigsfolket, och sju av kungens närmaste män som påträffades i staden. Likaså tog han överbefälhavarens skrivare, som brukade skriva ut folket i landet till krigstjänst, och 60 andra män av landets folk som påträffades i staden.


text:
I Nebukadressars tjugotredje regeringsår<f>[221]</f> förde Nebusaradan, översten för livvakterna,<f>[222]</f> bort 745 personer. Hela antalet utgjorde 4 600 personer.


text:
<pb/><f>ⓞ</f> Men i det trettiosjunde året<f>[223]</f> sedan Juda kung Jojakin hade blivit bortförd i fångenskap, i tolfte månaden på tjugofemte dagen i månaden, tog Babels kung Evil-Merodak<f>[224]</f> — samma år han blev kung — Jojakin, Juda kung, till nåder och förde honom ut ur fängelset.


text:
Han talade vänligt med honom och gav honom främsta platsen bland de kungar som var hos honom i Babel.


text:
Ett fast underhåll<f>[225]</f> fick han från kungen i Babel, visst för varje dag, ända till sin dödsdag, så länge han levde.


text:
<pb/><f>ⓐ</f> Så övergiven hon sitter, <pb/><t>den folkrika staden!</t> <t>Hon som var stor bland folken</t> <t>har blivit som en änka,</t> <t>furstinnan bland länderna</t> <t>måste göra slavtjänst.<f>[1]</f></t>


text:
<t><f>ⓑ</f> Bittert gråter hon i natten</t> <t>med tårar på sin kind.</t> <t>Ingen tröstare har hon</t> <t>bland alla sina älskare.</t> <t>Alla hennes vänner har svikit henne,</t> <t>de har blivit hennes fiender.</t>


text:
<t>Juda har gått i landsflykt</t> <t>efter förtryck och svårt slaveri.</t> <t>Hon bor bland hednafolk</t> <t>och finner ingen ro.</t> <t>Alla hennes förföljare</t> <t>har hunnit ifatt henne,</t> <t>mitt i hennes nöd.</t>


text:
<t><f>ⓒ</f> Vägarna till Sion sörjer,</t> <t>ingen kommer till högtiderna<f>[2]</f>.</t> <t>Alla hennes portar är öde,</t> <t>hennes präster suckar.</t> <t>Hennes jungfrur är bedrövade,</t> <t>och själv sörjer hon bittert.</t>


text:
<t><f>ⓓ</f> Hennes ovänner har makten,</t> <t>hennes fiender känner sig säkra,</t> <t>eftersom HERREN</t> <t>har bedrövat henne</t> <t>för hennes många synder.</t> <t>Hennes barn har vandrat bort</t> <t>som fångar framför fienden.</t>


text:
<t>All sin prakt har dottern Sion förlorat.</t> <t>Hennes furstar liknar hjortar</t> <t>som inte funnit bete,</t> <t>som kraftlösa flyr undan jägaren.</t>


text:
<t><f>ⓔ</f> I sin nöd och hemlöshet</t> <t>minns Jerusalem</t> <t>alla skatter hon hade</t> <t>i forna dagar.</t> <t>Nu när hennes folk</t> <t>har fallit i fienders hand</t> <t>och ingen hjälpare finns,</t> <t>ser de med hån</t> <t>på hennes undergång.</t>


text:
<t><f>ⓕ</f> Svårt har Jerusalem syndat,</t> <t>därför har hon blivit oren<f>[3]</f>.</t> <t>Alla som ärat henne föraktar henne,</t> <t>för de ser hennes nakenhet.</t> <t>Själv suckar hon och vänder sig bort.</t>


text:
<t><f>ⓖ</f> Orenhet fläckar hennes mantelflik,</t> <t>hon tänkte inte</t> <t>på hur slutet skulle bli.</t> <t>Hon har sjunkit ofattbart djupt,</t> <t>och ingen tröstare finns.</t> <t>HERRE, se mitt betryck,</t> <t>för fienden triumferar!</t>


text:
<t><f>ⓗ</f> Fienden sträckte sin hand</t> <t>efter alla hennes skatter.</t> <t>Hon såg hur hedningar</t> <t>gick in i hennes helgedom,</t> <t>dem du förbjöd</t> <t>att komma in i din församling.<f>[4]</f></t>


text:
<t>Hela hennes folk suckar</t> <t>och söker efter bröd.</t> <t>De byter sina skatter mot mat</t> <t>för att hålla sig vid liv.</t> <t>Se, HERRE, och tänk på</t> <t>hur föraktad jag blivit!</t>


text:
<t><f>ⓘ</f> Betyder det inget för alla er</t> <t>som går vägen förbi?</t> <t>Se efter och se:</t> <t>finns det någon smärta</t> <t>lik smärtan som drabbat mig,</t> <t>som HERREN har plågat mig med</t> <t>på sin brinnande vredes dag?</t>


text:
<t>Han sände från höjden en eld</t> <t>i mina ben och kuvade dem.<f>[5]</f></t> <t>Han lade ut ett nät för mina fötter</t> <t>och stötte mig tillbaka,</t> <t>han lämnade mig övergiven</t> <t>och sjuk dagen lång.</t>


text:
<t><f>ⓙ</f> Mina synder bands samman</t> <t>till ett ok,</t> <t>de vävdes ihop av hans hand</t> <t>och lades på min nacke.</t> <t>Han bröt min kraft,</t> <t>Herren gav mig i händerna</t> <t>på dem som jag inte kan stå emot.</t>


text:
<t><f>ⓚ</f> Alla mina hjältar</t> <t>har Herren förkastat,</t> <t>han samlade ett uppbåd mot mig</t> <t>för att krossa mina unga män.</t> <t>Som en vinpress har Herren trampat</t> <t>jungfrun dottern Juda.</t>


text:
<t><f>ⓛ</f> Därför gråter jag,</t> <t>mitt öga<f>[6]</f>, mitt öga rinner av tårar,</t> <t>för min tröstare är fjärran ifrån mig,</t> <t>han som ger liv åt min själ.</t> <t>Mina barn är övergivna,</t> <t>för fienden har triumferat.</t>


text:
<t>Sion sträcker ut sina händer,</t> <t>men ingen tröstare finns.</t> <t>HERREN har sänt Jakobs fiender</t> <t>mot honom från alla håll,</t> <t>Jerusalem har blivit som något orent</t> <t>bland dem.</t>


text:
<t><f>ⓜ</f> HERREN är rättfärdig,</t> <t>för jag gjorde uppror</t> <t>mot hans bud.</t> <t>Hör nu, alla ni folk,</t> <t>och se min smärta!</t> <t>Mina jungfrur och unga män</t> <t>har gått i fångenskap.</t>


text:
<t><f>ⓝ</f> Jag kallade på mina älskare<f>[7]</f>,</t> <t>men de svek mig.</t> <t>Mina präster och äldste</t> <t>gick under i staden,</t> <t>när de sökte efter mat</t> <t>för att hålla sig vid liv.</t>


text:
<t><f>ⓞ</f> Se, HERRE, jag är i nöd!</t> <t>Det jäser inom mig,</t> <t>mitt hjärta vänder sig i mitt bröst,</t> <t>för jag har varit mycket upprorisk.</t> <t>Därute tar svärdet mina barn,</t> <t>härinne är det som döden.</t>


text:
<t><f>ⓟ</f> De hör hur jag suckar,</t> <t>men ingen tröstare finns.</t> <t>Alla mina fiender har hört</t> <t>om min olycka,</t> <t>de gläds att du gjort det här.</t> <t>Dagen du förkunnat</t> <t>lät du komma.</t> <t>Men det ska gå dem</t> <t>som det gått mig.</t>


text:
<t>Låt all deras ondska</t> <t>komma upp inför dig,</t> <t>och gör med dem</t> <t>som du gjort med mig</t> <t>för alla mina synders skull,</t> <t>för mina suckar är många</t> <t>och mitt hjärta är sjukt.</t>


text:
<pb/><f>ⓠ</f> Så mörka moln <pb/><t>Herren i sin vrede</t> <t>har täckt dottern Sion med!</t> <t>Han kastade Israels härlighet</t> <t>från himlen ner till jorden,</t> <t>han tänkte inte på sin fotpall<f>[8]</f></t> <t>på sin vredes dag.</t>


text:
<t><f>ⓡ</f> Utan att skona har Herren fördärvat</t> <t>Jakobs alla boningar.</t> <t>I sin vrede rev han</t> <t>dottern Judas fästningar</t> <t>och slog dem till marken,</t> <t>han orenade riket och dess furstar.</t>


text:
<t>I vredens hetta högg han av</t> <t>Israels alla horn.</t> <t>Han drog undan sin högra hand</t> <t>när fienden kom,</t> <t>och brann i Jakob</t> <t>likt en flammande eld</t> <t>som förtär allt runt omkring.</t>


text:
<t><f>ⓢ</f> Han spände sin båge som en fiende,</t> <t>stod redo med sin högra hand</t> <t>som en ovän,</t> <t>och dödade allt</t> <t>som var ljuvligt för ögat.</t> <t>Över dottern Sions hydda</t> <t>öste han sin vrede som eld.</t>


text:
<t>Herren var som en fiende.</t> <t>Han fördärvade Israel,</t> <t>han fördärvade alla dess borgar,</t> <t>han förstörde dess fästningar.</t> <t>Han hopade sorg på sorg</t> <t>över dottern Juda.</t>


text:
<t>Han skövlade sin boning</t> <t>som en trädgård,</t> <t>han förstörde sin mötesplats.</t> <t>HERREN lät högtid och sabbat</t> <t>falla i glömska i Sion,</t> <t>i sin brinnande vrede</t> <t>förkastade han kung och präst.</t>


text:
<t><f>ⓣ</f> Herren förkastade sitt altare,</t> <t>han övergav sin helgedom.</t> <t>Murarna runt hennes palats</t> <t>gav han i fienders hand,</t> <t>de ropade högt i HERRENS hus</t> <t>som på en högtidsdag.</t>


text:
<t><f>ⓤ</f> HERREN beslöt att förstöra</t> <t>dottern Sions murar,</t> <t>han spände ut mätsnöret</t> <t>och drog inte undan sin hand</t> <t>från skövlingen.</t> <t>Han sände sorg över vallar</t> <t>och murar,</t> <t>allt ligger nu förstört.</t>


text:
<t><f>ⓥ</f> Hennes portar sjönk ner i jorden,</t> <t>han knäckte och krossade</t> <t>hennes bommar.</t> <t>Hennes kung och furstar</t> <t>bor bland hednafolken,</t> <t>ingen undervisning ges</t> <t>och hennes profeter får ingen syn</t> <t>från HERREN.</t>


text:
<t><f>ⓦ</f> Dottern Sions äldste</t> <t>sitter stumma på marken,</t> <t>de kastar stoft över sitt huvud</t> <t>och klär sig i säcktyg.</t> <t>Jerusalems jungfrur</t> <t>sänker sina huvuden mot jorden.</t>


text:
<t><f>ⓧ</f> Mina ögon förtärs av gråt,</t> <t>det jäser i mitt inre,</t> <t>min lever<f>[9]</f> rinner ut på jorden,</t> <t>för dottern mitt folk går under,</t> <t>barn och spädbarn förgås</t> <t>på stadens gator.</t>


text:
<t>De ropar till sina mödrar:</t> <t>”Var finns bröd och vin?”</t> <t>De tynar bort som slagna</t> <t>på stadens gator,</t> <t>de ger upp andan</t> <t>i sina mödrars famn.</t>


text:
<t><f>ⓨ</f> Vad ska jag säga dig,</t> <t>vad ska jag likna dig med,</t> <t>du dotter Jerusalem?</t> <t>Vad ska jag jämföra dig med</t> <t>för att trösta dig,</t> <t>du jungfru dotter Sion?</t> <t>Din skada är ju stor som havet,</t> <t>vem kan hela dig?</t>


text:
<t><f>ⓩ</f> Dina profeters syner</t> <t>var falska och dåraktiga,</t> <t>de visade dig inte din skuld</t> <t>för att vända bort din fångenskap<f>[10]</f>.</t> <t>De budskap de förkunnade för dig</t> <t>var falska och förföriska.</t>


text:
<t><f>ⓐ</f> Alla som går vägen förbi</t> <t>slår ihop sina händer</t> <t>och hånar dig,</t> <t>de visslar och skakar på huvudet</t> <t>åt dottern Jerusalem:</t> <t>”Är detta den stad som kallades</t> <t>skönhetens krona,</t> <t>hela jordens fröjd?”</t>


text:
<t><f>ⓑ</f> Alla dina fiender spärrar upp</t> <t>sin mun mot dig,</t> <t>de visslar och gnisslar tänder</t> <t>och säger: ”Vi har slukat henne!</t> <t>Detta är dagen vi väntat på.</t> <t>Vi fick uppleva den,</t> <t>vi fick se den!”</t>


text:
<t><f>ⓒ</f> HERREN har gjort vad han bestämt,</t> <t>han har uppfyllt sitt ord</t> <t>som han uttalat för länge sedan.</t> <t>Han har rivit utan att skona,</t> <t>han har låtit fienden</t> <t>triumfera över dig</t> <t>och upphöjt dina motståndares horn.</t>


text:
<t>Deras hjärtan ropar till Herren.</t> <t>Du dotter Sions mur,</t> <t>låt tårarna rinna som en bäck</t> <t>både dag och natt.</t> <t>Ge dig ingen ro,</t> <t>unna inte ditt öga någon vila.</t>


text:
<t><f>ⓓ</f> Stig upp, ropa högt i natten</t> <t>när nattväkterna<f>[11]</f> börjar.</t> <t>Utgjut ditt hjärta som vatten</t> <t>inför Herrens ansikte,</t> <t>lyft dina händer till honom</t> <t>för dina barns liv</t> <t>som tynar bort av hunger</t> <t>i alla gathörn.</t>


text:
<t><f>ⓔ</f> Se, HERRE, och tänk på</t> <t>vem du gjort så emot.</t> <t>Ska kvinnor äta sin livsfrukt,</t> <t>barnen de burit i sin famn?</t> <t>Ska präster och profeter dödas</t> <t>i Herrens helgedom?</t>


text:
<t>På marken, på gatorna</t> <t>ligger unga och gamla.</t> <t>Mina jungfrur och unga män</t> <t>har fallit för svärd,</t> <t>du har dödat på din vredes dag,</t> <t>slaktat utan att skona.</t>


text:
<t><f>ⓕ</f> Som till högtidsdag bjöd du in</t> <t>skräck från alla håll.</t> <t>På HERRENS vredes dag</t> <t>var det ingen som kom undan</t> <t>eller överlevde.</t> <t>Dem som jag burit</t> <t>i famnen och fostrat</t> <t>har min fiende förgjort.</t>


text:
<t><f>ⓘ</f> Han har spärrat in mig</t> <t>så att jag inte kommer ut,</t> <t>han har lagt på mig tunga bojor.</t>


text:
<t><f>ⓜ</f> Jag har blivit till åtlöje</t> <t>för hela mitt folk,</t> <t>deras nidvisa hela dagen lång.</t>


text:
<t><f>ⓞ</f> Det är HERRENS nåd</t> <t>att det inte är ute med oss,</t> <t>att<f>[12]</f> det inte är slut</t> <t>med hans barmhärtighet.</t>


text:
<t><f>ⓡ</f> HERREN är god</t> <t>mot dem som väntar på honom,</t> <t>mot den själ som söker honom.</t>


text:
<t><f>ⓣ</f> Må han vända kinden</t> <t>mot den som slår honom</t> <t>och låta sig mättas av hån.</t>


text:
<t><f>ⓧ</f> Varför klagar en människa här i livet</t> <t>när hon straffas<f>[14]</f> för sin synd?</t>


text:
<t><f>ⓓ</f> Strömmar av tårar</t> <t>rinner från mitt öga,</t> <t>för dottern mitt folk går under.</t>


text:
<pb/>Så matt guldet har blivit, <pb/><t>det ädlaste guldet förvandlats!</t> <t>Heliga ädelstenar ligger spridda</t> <t>i varje gathörn.</t>


text:
<t><f>ⓜ</f> Sions ädlaste söner</t> <t>skattades som fint guld.</t> <t>Nu räknas de som lerkärl,</t> <t>som verk av krukmakarhänder.</t>


text:
<t><f>ⓝ</f> Till och med schakaler</t> <t>räcker fram sina spenar</t> <t>och låter ungarna dia,</t> <t>men dottern mitt folk</t> <t>har blivit grym<f>[16]</f>,</t> <t>som strutsen i öknen.</t>


text:
<t><f>ⓞ</f> Dibarnets tunga fastnar</t> <t>i gommen av törst.</t> <t>Små barn ber om bröd,</t> <t>men ingen ger dem något.</t>


text:
<t>De som förr åt läckerheter</t> <t>tynar bort på gatorna.</t> <t>De som växte upp i purpur<f>[17]</f></t> <t>ligger nu i dyn.</t>


text:
<t><f>ⓟ</f> Missgärningen hos dottern mitt folk</t> <t>är större än synden i Sodom,<f>[18]</f></t> <t>som ödelades på ett ögonblick</t> <t>utan att röras av människohänder.</t>


text:
<t>Hennes furstar glänste mer än snö,</t> <t>de var vitare än mjölk,</t> <t>deras kroppar var rödare än korall,</t> <t>deras gestalter var som safir.</t>


text:
<t>Nu är deras ansikten mörkare än sot,</t> <t>man känner inte igen dem</t> <t>på gatorna.</t> <t>Deras hud stramar över benen,</t> <t>den är torr som trä.</t>


text:
<t><f>ⓠ</f> Lyckligare var de som dödades</t> <t>med svärd</t> <t>än de som nu dödas av hunger,</t> <t>som tynar bort i plåga</t> <t>av brist på markens frukter.</t>


text:
<t><f>ⓡ</f> Med egna händer</t> <t>har ömsinta mödrar kokat</t> <t>sina barn</t> <t>för att ha dem till föda</t> <t>när dottern mitt folk gick under.</t>


text:
<t><f>ⓢ</f> HERREN tömde ut sin vrede,</t> <t>han öste ut sin vredesglöd.</t> <t>I Sion tände han en eld</t> <t>som förtärde dess grundvalar.</t>


text:
<t>Ingen av jordens kungar</t> <t>hade trott det,<f>[19]</f></t> <t>ingen av världens invånare,</t> <t>att någon ovän eller fiende</t> <t>skulle komma in</t> <t>genom Jerusalems portar.</t>


text:
<t><f>ⓣ</f> Det kom för hennes profeters synder</t> <t>och hennes prästers</t> <t>missgärningar,</t> <t>för att de spillde rättfärdigas blod</t> <t>där inne i staden.</t>


text:
<t><f>ⓤ</f> Som blinda irrar de på gatorna,</t> <t>fläckade av blod</t> <t>så att ingen vågar röra</t> <t>deras kläder.</t>


text:
<t><f>ⓥ</f> ”Bort! Oren!”</t> <t>ropar man till dem.</t> <t>”Bort, bort! Rör dem inte!”</t> <t>De flyr, de irrar omkring.</t> <t>Bland hednafolken säger man:</t> <t>”Här får de inte bo längre.”</t>


text:
<t><f>ⓦ</f> HERREN själv har skingrat dem,</t> <t>han vill inte ta sig an dem mer.</t> <t>Prästerna får ingen respekt,</t> <t>de äldre får ingen barmhärtighet.</t>


text:
<t><f>ⓧ</f> Våra ögon sviker oss</t> <t>när vi förgäves söker efter hjälp.</t> <t>Vi har spanat och spanat</t> <t>efter ett folk som ändå inte kan</t> <t>rädda oss.<f>[20]</f></t>


text:
<t>De vaktar på våra steg</t> <t>så att vi inte vågar gå</t> <t>på våra gator.</t> <t>Vårt slut är nära,</t> <t>våra dagar är ute,</t> <t>ja, vårt slut har kommit.</t>


text:
<t>Våra förföljare var snabbare</t> <t>än himlens örnar.</t> <t>De jagade oss över bergen</t> <t>och låg på lur i öknen för oss.</t>


text:
<t><f>ⓨ</f> Vår livsande, HERRENS smorde,<f>[21]</f></t> <t>fångades i deras fallgropar.</t> <t>Om honom sade vi:</t> <t>”I hans skugga ska vi leva</t> <t>bland hednafolken.”</t>


text:
<t><f>ⓩ</f> Gläd dig och jubla, dotter Edom<f>[22]</f>,</t> <t>du som bor i landet Us.</t> <t>Bägaren ska komma till dig också,</t> <t>du ska bli drucken</t> <t>och ligga naken.</t>


text:
<t><f>ⓐ</f> Straffet för din skuld har nått sitt slut,</t> <t>dotter Sion.</t> <t>Han ska inte mer föra bort dig</t> <t>i fångenskap.</t> <t>Men din skuld, dotter Edom,</t> <t>ska han straffa,</t> <t>han ska avslöja dina synder.</t>


text:
<t><f>ⓑ</f> Vår arvedel har gått över</t> <t>till främlingar,</t> <t>våra hus är i främmande hand.</t>


text:
<t>Våra förföljare flåsar oss i nacken<f>[23]</f>,</t> <t>vi är trötta men får ingen vila. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓒ</f> Vi räckte ut vår hand till Egypten,</t> <t>till Assyrien för att få bröd</t> <t>att mätta oss med.</t>


text:
<t><f>ⓓ</f> Våra fäder har syndat</t> <t>och finns inte mer,</t> <t>men vi måste bära deras skuld.</t>


text:
<t>Unga män fick slita</t> <t>med kvarnstenen<f>[25]</f>,</t> <t>pojkar dignade</t> <t>under bördor av ved.</t>


text:
<t><f>ⓚ</f> Ta oss till dig igen, HERRE,</t> <t>så kommer vi tillbaka.</t> <t>Förnya våra dagar som förr,</t>


text:
<pb/>  I det trettionde året<f>[1]</f>, på femte dagen i fjärde månaden<f>[2]</f>, när jag var bland de bortförda vid floden Kebar,<f>[3]</f> öppnades himlen och jag fick se syner från Gud.


text:
<pb/><f>ⓐ</f> På femte dagen i månaden under det femte året sedan kung Jojakin<f>[4]</f> förts bort i fångenskap,


text:
<f>ⓑ</f> kom HERRENS ord till prästen Hesekiel, Busis son, i kaldeernas land<f>[5]</f> vid floden Kebar, och HERRENS hand kom där över honom.


text:
<pb/><f>ⓒ</f> Jag fick se en stormvind komma norrifrån, ett stort moln med flammande eld, och det omgavs av ett sken. Mitt i skenet syntes något som var likt glänsande metall,


text:
<f>ⓓ</f> och mitt i elden syntes något som liknade fyra levande varelser.<f>[6]</f> De såg ut som människor.


text:
Deras ben var raka och deras fötter liknade fötterna på en kalv, och de glänste som skinande koppar.


text:
Deras vingar slöt sig intill varandra, och när de gick behövde de inte vända sig utan de gick alltid rakt fram.


text:
<f>ⓕ</f> Deras ansikten liknade människoansikten, och alla fyra hade lejonansikten på högra sidan. På vänstra sidan hade alla fyra tjur­ansikten, och alla fyra hade örnansikten.


text:
Sådana var deras ansikten. <pb/>Deras vingar var utbredda upptill. Varje varelse hade två vingar som de rörde vid varandra med och två som täckte deras kroppar.


text:
Till utseendet liknade varelserna eldsglöd som brann likt facklor medan elden rörde sig fram och tillbaka mellan dem. Den gav ett sken ifrån sig och blixtar for ut ur elden.


text:
<f>ⓖ</f> Det såg ut som om hjulen var gjorda av något som liknade krysolit<f>[7]</f>, och alla fyra var likadana. Ett hjul tycktes vara inuti ett annat hjul,


text:
Hjulringarna var höga och skrämmande, och på alla fyra var hjulringarna fullsatta med ögon runt omkring.


text:
När varelserna gick, gick också hjulen bredvid dem, och när de lyfte sig över jorden, lyfte sig också hjulen.


text:
Dit Anden ville gå, dit gick de, och hjulen lyfte sig tillsammans med dem, för varelsernas ande var i hjulen.


text:
När varelserna gick, gick också hjulen. När de stod stilla, stod också hjulen stilla. När de höjde sig upp från jorden höjde sig också hjulen, för varelsernas ande var i hjulen.


text:
<pb/>Över varelsernas huvuden syntes något som liknade ett himlavalv, likt underbar kristall, utspänt över deras huvuden.


text:
Under valvet var deras vingar utbredda rakt emot varandra. Varje varelse hade två vingar som täckte den ena sidan av kroppen och två som täckte den andra sidan.


text:
<pb/><f>ⓗ</f> När de gick, lät ljudet av deras vingar i mina öron som bruset av väldiga vatten, som den Allsmäktiges röst, ett väldigt dån som dånet från en här. När de stod stilla, höll de sina vingar sänkta.


text:
<pb/><f>ⓘ</f> Ovanför valvet över deras huvuden syntes något som liknade en tron gjord av safirsten. På det som liknade en tron satt en gestalt som såg ut som en människa.


text:
Och jag såg något som liknade glänsande malm, omgivet runt omkring av något som liknade eld, från det som tycktes vara hans höfter och ända upp. Och neråt, från det som såg ut att vara hans höfter, såg jag något som liknade eld omgiven av ett sken.


text:
<f>ⓙ</f> Skenet syntes runt omkring som bågen i skyn en regnig dag. <pb/>Sådan var synen som tycktes vara HERRENS härlighet. När jag såg den föll jag ner på mitt ansikte, och jag hörde rösten av någon som talade.


text:
<pb/>  <f>ⓚ</f> Han sade till mig: ”Människo­barn,<f>[8]</f> res dig på dina fötter så ska jag tala med dig.”


text:
<f>ⓛ</f> När han talade till mig, kom Anden in i mig och reste upp mig på mina fötter. Och jag hörde honom tala till mig,


text:
han sade: ”Människobarn, jag sänder dig till Israels barn, till de avfälliga folken som har gjort uppror mot mig. De och deras fäder har syndat mot mig ända till i dag.


text:
<f>ⓜ</f> Till barnen med fräck uppsyn och hårda hjärtan sänder jag dig, och du ska säga till dem: Så säger Herren GUD<f>[9]</f>.


text:
<f>ⓝ</f> Vare sig de lyssnar eller inte — för de är ett upproriskt släkte — ska de ändå inse att en profet har varit ibland dem.


text:
<pb/><f>ⓞ</f> Och du människobarn, var inte rädd för dem och var inte rädd för deras ord, trots att du omges av tistlar och törnen och bor bland skorpioner. Bli inte rädd för deras ord och tappa inte modet, för de är ett upproriskt släkte.


text:
<pb/><f>ⓠ</f> Men du människobarn, hör vad jag talar till dig. Var inte upprorisk som detta upproriska släkte. Öppna din mun och ät vad jag ger dig.”


text:
Han bredde ut den framför mig. Den var fullskriven på insidan och utsidan, och där stod skrivet sorgesånger, suckan och jämmerrop.


text:
<pb/>  Han sade till mig: ”Människo­barn, ät vad du ser framför dig! Ät upp bokrullen och gå och tala till Israels hus.”


text:
<f>ⓡ</f> Han sade till mig: ”Människobarn, mätta din mage och fyll din buk med rullen som jag ger dig.” Jag åt, och den var söt som honung i min mun.


text:
<f>ⓢ</f> Du blir inte sänd till ett folk med främmande språk och obegripligt tal, utan till Israels hus,


text:
inte till många folk med främmande språk och obegripligt tal som du inte förstår. Hade jag sänt dig till sådana skulle de lyssna på dig.


text:
<pb/><f>ⓣ</f> Men Israels hus vill inte lyssna på dig, för de vill inte lyssna på mig. Hela Israels hus har hårda pannor och förhärdade hjärtan.


text:
<f>ⓥ</f> Jag gör din panna hård som diamant, hårdare än flinta. Var inte rädd för dem och tappa inte modet inför dem, för de är ett upproriskt släkte.”


text:
<pb/>Och han sade till mig: ”Männi­skobarn, allt som jag talar till dig ska du ta till ditt hjärta och höra med dina öron.


text:
Gå till dina landsmän i fångenskapen och säg till dem: Så säger Herren GUD — vare sig de lyssnar eller inte.”


text:
<pb/><f>ⓦ</f> Anden lyfte upp mig, och jag hörde bakom mig ljudet av ett väldigt dån: ”Lovad är HERRENS härlighet i hans boning!”


text:
Jag hörde ljudet av varelsernas vingar som rörde sig mot varandra och dessutom ljudet från hjulen, ett väldigt dån.


text:
<f>ⓧ</f> Anden<f>[10]</f> lyfte upp mig och tog tag i mig, och jag fördes bort, bedrövad och upprörd i min ande, och HERRENS hand var stark över mig.


text:
<f>ⓨ</f> Jag kom till dem som förts bort till Tel-Abib<f>[11]</f>, de som bodde vid floden Kebar. Jag slog mig ner där de satt och stannade där bland dem i sju dagar, djupt bedrövad.


text:
<pb/><f>ⓩ</f> ”Människo­barn, jag har satt dig till väktare för Israels hus. När du hör ett ord från min mun ska du varna dem från mig.


text:
När jag säger till den ogudaktige: Du ska dö, och du inte varnar honom och inte säger något för att varna den ogudaktige för hans ogudaktiga väg och så rädda hans liv, då ska den ogudaktige dö i sin missgärning, men jag ska utkräva hans blod av din hand.


text:
Men om du varnar den ogudaktige och han ändå inte vänder om från sin ogudaktighet eller sin ogudaktiga väg, då ska han dö i sin missgärning, men du har räddat din själ.


text:
<pb/><f>ⓐ</f> Och när en rättfärdig man vänder om från sin rättfärdighet och gör det som är orätt, då ska jag lägga en stötesten i hans väg och han ska dö. Om du då inte har varnat honom ska han dö i sin synd. Man ska inte komma ihåg de rättfärdiga gärningar han tidigare har gjort, utan jag ska utkräva hans blod av din hand.


text:
Men om du varnar den rättfärdige för att synda och han avhåller sig från synd, då ska han få leva eftersom han lät varna sig, och själv har du räddat ditt liv.”


text:
<pb/><f>ⓑ</f> HERRENS hand kom över mig där, och han sade till mig: ”Stig upp och gå ut på slätten. Där ska jag tala med dig.”


text:
<f>ⓒ</f> Då steg jag upp och gick ut på slätten, och se, där stod HERRENS härlighet, lik den härlighet jag såg vid floden Kebar. Och jag föll ner på mitt ansikte.


text:
<f>ⓓ</f> Anden kom då in i mig och reste upp mig på mina fötter. HERREN talade med mig och sade: ”Gå och stäng in dig i ditt hus.


text:
<f>ⓔ</f> Och du människobarn, se, man ska lägga rep om dig och binda dig med dem så att du inte kan gå ut bland de andra.


text:
<f>ⓕ</f> Jag ska låta din tunga fastna vid din gom så att du blir stum och inte kan straffa dem, för de är ett upproriskt släkte.


text:
<f>ⓖ</f> Men när jag talar med dig ska jag öppna din mun, och du ska säga till dem: Så säger Herren GUD. Den som vill lyssna ska lyssna, och den som inte vill får låta bli, för de är ett upproriskt folk.”


text:
<f>ⓗ</f> Belägra den och bygg torn mot den. Kasta upp vallar<f>[12]</f> mot den, håll trupper i beredskap runt den och sätt upp murbräckor mot den från alla håll.


text:
Och ta en järnplåt och sätt upp den som en järnmur mellan dig och staden. Vänd sedan ditt ansikte mot den och håll den belägrad och anfall den. Detta ska vara ett tecken för Israels hus.


text:
<pb/>Och du ska lägga dig på vänstra sidan och lägga Israels folks missgärning på dig. Lika många dagar som du ligger så, ska du bära på deras missgärning.


text:
Jag ska lägga deras missgärningsår på dig. De ska motsvaras av samma antal dagar, trehundranittio dagar. Så ska du bära Israels folks missgärning.


text:
<pb/><f>ⓘ</f> När du har fullgjort dem ska du lägga dig en gång till, nu på högra sidan. Du ska bära Juda folks missgärning under fyrtio dagar, en dag för varje år. Jag har tilldelat dig en dag för varje år.


text:
Mot det belägrade Jerusalem ska du vända ditt ansikte och din nakna arm, och du ska profetera mot det.


text:
Och se, jag ska lägga rep om dig, så att du inte kan vända dig från den ena sidan till den andra förrän dina belägringsdagar är slut.


text:
<pb/>Ta vete, korn, bönor, linsärter, hirs och spältvete och lägg det i samma kärl och baka bröd åt dig av det. Lika många dagar som du ligger på sidan, alltså trehundranittio dagar, ska du äta det.


text:
Och du ska dricka vatten som mätts upp, en sjättedels hin.<f>[13]</f> Du ska dricka det på bestämda tider.


text:
<f>ⓙ</f> HERREN tillade: ”På samma sätt ska Israels barn äta sitt orena bröd bland hednafolken, dit jag ska driva bort dem.”


text:
<pb/><f>ⓚ</f> Men jag svarade: ”O, Herre Gud! Se, jag har aldrig blivit orenad<f>[14]</f>. Från min ungdom ända tills nu har jag aldrig ätit något självdött eller ­ihjälrivet djur, och orent kött<f>[15]</f> har aldrig kommit i min mun.”


text:
Då sade han till mig: ”Se, jag ger dig kogödsel i stället för människoavföring, och du ska grädda ditt bröd över den.”


text:
<f>ⓛ</f> Sedan sade han till mig: ”Människobarn, se, jag ska skapa brist på bröd i Jerusalem, och man ska äta bröd efter vikt och med oro, och dricka vatten efter mått och med förfäran.


text:
De ska sakna bröd och vatten och gripas av skräck, den ene efter den andre, och tyna bort i sin missgärning.”


text:
<pb/>  <f>ⓜ</f> ”Människobarn, ta ett skarpt svärd och använd det som rakkniv och raka<f>[16]</f> ditt huvud och skägg med det. Ta sedan en våg och dela upp håret.


text:
En tredjedel ska du bränna upp i eld mitt i staden när belägringsdagarna är slut. En tredjedel ska du ta och slå med svärdet runt omkring staden, och en tredjedel ska du strö ut för vinden, för jag ska låta ett svärd dra ut efter dem.


text:
Av dessa strån ska du sedan kasta några i elden och bränna upp dem. Från dem ska en eld gå ut över hela Israels folk.


text:
<pb/>Så säger Herren GUD: Detta är Jerusalem som jag har satt mitt ibland hednafolken med länder runt omkring.


text:
<f>ⓞ</f> Men staden har i sin ondska gjort uppror mot mina bud mer än folken, och mot mina stadgar mer än länderna runt omkring, för de har förkastat mina bud och inte följt mina stadgar.


text:
<f>ⓟ</f> Därför säger Herren GUD så: Ni har varit värre än hednafolken runt omkring er och inte levt efter mina lagar och inte följt mina bud. Ni har inte ens följt lagarna hos de folk som bor runt omkring er.


text:
<pb/>Därför säger Herren GUD så: Se, jag, jag själv är emot dig. Jag ska verkställa min dom mitt ibland er inför ögonen på folken.


text:
<f>ⓠ</f> För dina vidrigheters skull ska jag göra med dig vad jag aldrig förr har gjort och aldrig mer ska göra.


text:
<f>ⓡ</f> Därför ska föräldrar hos dig äta sina barn, och barn sina föräldrar. Jag ska verkställa min dom mot dig, och alla som blir kvar av dig ska jag strö ut för vinden.


text:
<f>ⓢ</f> Så sant jag lever, säger Herren GUD: Därför att du har orenat min helgedom med alla dina vidrigheter och alla dina avgudar, ska jag rensa bort dig. Jag ska inte visa skonsamhet eller medlidande.


text:
<f>ⓣ</f> En tredjedel av dig ska dö av pest och förgås av hunger. En tredjedel ska falla för svärd runt omkring dig. En tredjedel ska jag strö ut för vinden och låta ett svärd dra ut efter dem.


text:
<f>ⓤ</f> Min vrede ska bli uttömd, och jag ska släcka min harm på dem och så få min hämnd. De ska inse att jag, HERREN, har talat i min lidelse när jag tömmer min vrede över dem.


text:
<pb/><f>ⓥ</f> Jag ska låta dig bli en ödemark och en skam bland folken runt omkring dig, inför alla som går förbi.


text:
Du ska bli till skam och hån, till varning och skräck för folken runt omkring dig, när jag håller dom med vrede och harm och svåra straff. Jag, HERREN, har talat.


text:
<f>ⓦ</f> När jag sänder hungerns onda pilar, fördärvets pilar, då sänder jag dem för att fördärva er. Jag ska låta er hunger bli allt värre och förstöra livsuppehället för er.


text:
<f>ⓧ</f> Och jag ska sända över er svält och vilda djur, som ska döda era barn. Pest och blodsutgjutelse ska drabba dig, och svärd ska jag låta komma över dig. Jag, HERREN, har talat.”


text:
och säg: Ni Israels berg, hör Herren GUDS ord: Så säger Herren GUD till bergen och höjderna, till bäckarna och dalarna: Se, jag, jag själv ska låta svärdet komma över er och förstöra era offerhöjder.


text:
<f>ⓩ</f> Era altaren ska förstöras och era solstoder<f>[17]</f> smulas sönder, och jag ska låta era slagna falla inför era avgudar.


text:
Jag ska låta de döda kropparna av Israels barn ligga inför deras avgudar, och jag ska strö ut era ben runt omkring era altaren.


text:
Var ni än bor ska städerna bli öde och offerhöjderna ödelagda. Era altaren ska stå öde och förstörda och era avgudar slås sönder och få ett slut. Era solstoder ska bli nerhuggna och era verk utplånade.


text:
<pb/>Men jag ska låta några leva kvar. När ni skingras i länderna ska några av er räddas från svärdet ute bland folken.


text:
<f>ⓐ</f> De av er som räddas ska tänka på mig bland hednafolken där de är i fångenskap, när jag har krossat deras trolösa hjärtan som vikit bort från mig och deras ögon som trolöst såg efter sina avgudar. De ska avsky sig själva för det onda de har gjort med alla sina vidrigheter.


text:
Och de ska inse att jag är HERREN. Det är inte ett tomt ord att jag ska låta denna olycka komma över dem.


text:
<pb/><f>ⓑ</f> Så säger Herren GUD: Slå ihop dina händer och stampa med fötterna och ropa ve över alla usla vidrigheter bland Israels folk. Genom svärd, hunger och pest ska de falla.


text:
<f>ⓒ</f> Den som är långt borta ska dö av pest, och den som är nära ska falla för svärd, och den som blir kvar och blir bevarad ska dö av hunger. Så ska jag ösa min vrede över dem.


text:
<f>ⓓ</f> Ni ska inse att jag är HERREN, när deras slagna män ligger där mitt ibland sina avgudar, runt omkring sina altaren, på alla höga kullar, på alla bergstoppar, under alla gröna träd och under alla lummiga terebinter, överallt där de lät en ljuvlig doft stiga upp till alla sina avgudar.


text:
<f>ⓔ</f> Jag ska räcka ut min hand mot dem och göra landet, var de än bor, mer öde och tomt än öknen vid Dibla<f>[18]</f>. Då ska de inse att jag är HERREN.”


text:
<pb/><f>ⓕ</f> ”Män­niskobarn, så säger Her­ren GUD till Israels land: Slutet kommer! Ja, slutet kommer över landets fyra hörn.


text:
Nu kommer slutet över dig, för jag ska sända min vrede mot dig och döma dig efter dina gärningar och låta alla dina vidrigheter drabba dig.


text:
Jag ska inte skona dig och inte ha något förbarmande. Jag ska låta dina gärningar drabba dig och dina vidrigheter vara mitt ibland dig. Och ni ska inse att jag är HERREN.


text:
Nu är det din tur att dömas, du som bor här i landet. Din stund kommer, förvirringens dag är nära, då inget skörderop mer ska höras på bergen.


text:
Jag ska snart ösa min harm över dig och släcka min vrede på dig och döma dig efter dina gärningar och låta alla dina vidrigheter drabba dig.


text:
<f>ⓖ</f> Jag ska inte skona dig och inte ha något förbarmande. Jag ska ge dig efter dina gärningar och de avskyvärda ting som finns hos dig. Och ni ska inse att det är jag, HERREN, som slår.


text:
<pb/><f>ⓗ</f> Se, dagen är inne! Den har kommit! Fristen har löpt ut. Riset blomstrar, övermodet grönskar.


text:
<f>ⓘ</f> Våldet har växt till ett ondskans ris. Det blir inget kvar av dem, ingen från deras hop, inget av deras rikedom, deras härlighet försvinner.


text:
Stunden kommer, dagen närmar sig. Köparen ska inte glädja sig och säljaren inte sörja, för brinnande vrede drabbar hela deras hop.


text:
<f>ⓙ</f> Säljaren får inte vända tillbaka<f>[19]</f> till det han har sålt, även om de skulle förbli bland de levande. För profetian om hela deras hop ska inte tas tillbaka, och ingen som lever i synd kommer att rädda sitt liv.


text:
<pb/>Man blåser i hornet och gör sig redo, men ingen drar ut till strid, för min brinnande vrede drabbar hela hopen.


text:
<pb/>Ute härjar svärdet och inne pest och svält. Den som är ute på marken dör genom svärdet, den som är i staden dukar under av svält och pest.


text:
<f>ⓚ</f> Men de som kommer undan ska fly till bergen och vara som bergklyftornas duvor, som alla jämrar sig, var och en för sin missgärnings skull.


text:
<f>ⓜ</f> Människorna ska klä sig i säcktyg<f>[20]</f>, och förfäran ska drabba dem. I allas ansikten ska skam synas, och alla huvuden ska rakas.


text:
<pb/><f>ⓝ</f> De ska kasta ut sitt silver på gatorna och betrakta sitt guld som orent. Silvret och guldet ska inte kunna rädda dem på HERRENS vredes dag. De ska inte kunna mätta sig med det eller fylla sin buk med det, för det har varit en orsak till synd för dem.


text:
<f>ⓞ</f> Dess vackra glans använde de till högfärd, och de gjorde sina avskyvärda bilder och avgudar av det. Därför ska jag göra det till orenhet för dem.


text:
Jag ska ge det som byte i främlingars hand och som rov åt de ogudaktiga på jorden, för att de ska vanhelga det.


text:
Jag ska vända mitt ansikte från dem, så att man får vanhelga min dyrbara boning. Våldsmän ska dra in där och vanhelga den.


text:
Jag ska låta de ogudaktigaste hednafolk komma och ta över deras hus. Så ska jag göra slut på de fräckas övermod, och deras helgedomar ska bli vanhelgade.


text:
<f>ⓟ</f> Den ena olyckan ska komma efter den andra, det ena sorgebudet ska följa det andra. Man ska tigga profeterna om syner, prästerna ska komma till korta med sin undervisning och de äldste med sina råd.


text:
Kungen ska sörja, furstarna ska klä sig i skräck och folket i landet ska stå med darrande händer. Jag ska ge dem efter deras gärningar och döma dem efter deras egna domar. Då ska de inse att jag är HERREN.”


text:
<pb/>  <f>ⓠ</f> I det sjätte året, på femte dagen i sjätte månaden<f>[21]</f>, satt jag i mitt hus och de äldste i Juda satt hos mig. Då kom Herren GUDS hand över mig.


text:
<f>ⓡ</f> Och jag såg där en gestalt som till utseendet liknade en eld<f>[22]</f>. Från det som såg ut att vara hans höfter och neråt var eld. Men från hans höfter och uppåt syntes något som liknade strålande ljus och var som glänsande metall.


text:
<pb/><f>ⓢ</f> Han räckte ut något som liknade en hand och tog tag i en lock av mitt hår, och Anden lyfte upp mig mellan himmel och jord. I syner från Gud förde han mig till Jerusalem, till den inre förgårdens port som vetter åt norr, där avgudabilden stod som väckt Guds vrede.


text:
<pb/><f>ⓤ</f> Han sade till mig: ”Människo­barn, lyft din blick mot norr.” När jag lyfte min blick mot norr, fick jag vid själva ingången norr om altarporten se den avgudabild<f>[23]</f> som hade väckt Guds vrede.


text:
<f>ⓥ</f> Han sade till mig: ”Människobarn, ser du vad de gör? Det är så hemska vidrigheter Israels hus ägnar sig åt här att jag måste lämna min helgedom. Men du ska få se mer och ännu värre vidrigheter.”


text:
Han sade till mig: ”Män­niskobarn, bryt igenom väggen.” Då bröt jag igenom den och fick nu se en dörr.


text:
<f>ⓦ</f> När jag kom in, fick jag se alla slags bilder av vidriga kräldjur och fyrfotadjur liksom Israels folks alla avgudar inristade runt omkring på väggarna.


text:
<f>ⓧ</f> Framför dem stod sjuttio av de äldste i Israel, och Jaasanja, Shafans son, stod mitt ibland dem. Var och en av dem hade sitt rökelsekar i handen, och ljuvlig doft steg upp från rökelsemolnet.


text:
<pb/><f>ⓨ</f> Han sade till mig: ”Människo­barn, ser du vad de äldste i Israels hus sysslar med i mörkret, var och en i sin avgudakammare? De säger: HERREN ser oss inte, HERREN har övergett landet.”


text:
Och han förde mig fram mot ingången till norra porten på HERRENS hus, och se, kvinnor satt där och begrät Tammuz<f>[24]</f>.


text:
Han sade till mig: ”Ser du detta, människobarn? Men du ska få se ännu vidrigare avgudadyrkan än detta.”


text:
<pb/><f>ⓩ</f> Så förde han mig till den inre förgården till HERRENS hus. Och där, vid ingången till HERRENS tempel, mellan förhuset och altaret, stod omkring tjugofem män. De vände ryggen åt HERRENS tempel och ansiktet åt öster och tillbad solen<f>[25]</f> i öster.


text:
Han sade till mig: ”Ser du detta, människobarn? Är det inte nog för Juda hus att göra de vidrigheter som de gjort här, eftersom de också har fyllt landet med våld och ännu mer väckt min vrede? Se hur de sätter kvisten för sin näsa<f>[26]</f>!


text:
<f>ⓐ</f> Därför ska jag också handla i vrede. Jag ska inte skona dem och inte ha något förbarmande. Även om de ropar högt i öronen på mig, ska jag ändå inte lyssna till dem.”


text:
<pb/>  Jag hörde honom ropa med hög röst: ”Kom hit, ni som ska straffa staden, var och en med sitt förstörelsevapen i handen.”


text:
<f>ⓑ</f> Då kom sex män från övre porten, den som vetter mot norr, och var och en hade sin stridshammare i handen. Bland dem fanns en man som var klädd i linnekläder och hade ett skrivdon vid höften. De kom och ställde sig vid sidan av koppar­altaret<f>[27]</f>.


text:
<pb/><f>ⓒ</f> Israels Guds härlighet hade lyft sig från keruben som den vilade på och flyttat sig till tempelhusets tröskel, och den ropade nu till mannen som var klädd i linnekläderna och hade skrivdonet vid höften.


text:
<f>ⓓ</f> HERREN sade till honom: ”Gå igenom Jerusalems stad och sätt ett kors<f>[28]</f> i pannan på dem som suckar och jämrar sig över alla de vidrigheter som görs därinne.”


