# verses

text:
<t><f>ⓡ</f> Han spänner ut himlen i norr</t> <t>över det tomma,</t> <t>han hänger upp jorden på intet.</t>


text:
<t><f>ⓣ</f> Med sin kraft stillar<f>[40]</f> han havet,</t> <t>med sitt förstånd</t> <t>krossar han Rahab<f>[41]</f>.</t>


text:
<t><f>ⓤ</f> Han andas och himlen blir klar.</t> <t>Hans hand genomborrar</t> <t>den snabba ormen.</t>


text:
<t>Se, detta är bara en glimt</t> <t>av hans verk,</t> <t>det vi hör om honom</t> <t>är bara en viskning.</t> <t>Vem kan fatta dånet av hans kraft?</t>


text:
<pb/><t><f>ⓥ</f> Så sant Gud lever,</t> <t>han som undanhållit mig min rätt,</t> <t>den Allsmäktige</t> <t>som har förbittrat min själ:</t>


text:
<t><f>ⓦ</f> Jag håller fast vid min rättfärdighet</t> <t>och släpper den inte.</t> <t>Mitt hjärta förebrår mig inte</t> <t>för någon av mina dagar. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓧ</f> För vad har den gudlöse för hopp</t> <t>när livet skärs av,</t> <t>när Gud tar hans själ?</t>


text:
<t>Detta är den gudlöses lott hos Gud,</t> <t>det arv som våldsverkaren</t> <t>får av den Allsmäktige:</t>


text:
<t><f>ⓩ</f> Får han många barn</t> <t>ska de falla för svärd,</t> <t>hans avkomlingar får inte</t> <t>mätta sig med bröd.</t>


text:
<t>De som undkommer</t> <t>läggs i graven av pest</t> <t>och deras änkor gråter inte</t> <t>över dem.</t>


text:
<t><f>ⓐ</f> så får de rättfärdiga klä sig</t> <t>i det han har samlat,</t> <t>och silvret får de oskyldiga dela.</t>


text:
<t>Han bygger sitt hus som en mal,</t> <t>likt en hydda<f>[42]</f> som väktaren</t> <t>gör åt sig.</t>


text:
<t>Rik går han till sängs,</t> <t>och sedan aldrig mer —</t> <t>när han öppnar sina ögon</t> <t>är allt borta.</t>


text:
<t>Östanvinden lyfter honom</t> <t>och han är borta,</t> <t>den sveper i väg honom</t> <t>från hans plats.</t>


text:
<t><f>ⓑ</f> Den klappar sina händer<f>[43]</f> mot honom</t> <t>och visslar åt honom</t> <t>från hans plats.</t>


text:
<t>Människan sätter gränser för mörkret</t> <t>och utforskar det yttersta djupet,</t> <t>där stenen är natt</t> <t>och svartaste skugga.</t>


text:
<t>De spränger schakt</t> <t>långt från människors boningar,</t> <t>där ingen har satt sin fot,</t> <t>de hänger och svajar</t> <t>fjärran från människor.</t>


text:
<t>Människan vet inte hennes värde<f>[44]</f>,</t> <t>man finner henne inte</t> <t>i de levandes land.</t>


text:
<t><f>ⓓ</f> Hon kan inte köpas för guld,</t> <t>hennes värde kan inte vägas upp</t> <t>med silver.</t>


text:
<t>Topas från Kush</t> <t>kan inte jämföras med henne,</t> <t>hon kan inte vägas upp</t> <t>med renaste guld. <pb/></t>


text:
<t>då såg han henne och</t> <t>uppenbarade henne,</t> <t>han beredde henne</t> <t>och utforskade henne.</t>


text:
<t><f>ⓖ</f> Och till människorna sade han:</t> <t>”Se, att vörda HERREN är vishet,</t> <t>att fly det onda är förstånd.”</t>


text:
<pb/><t>O, att jag var som i gångna månader,</t> <t>som i dagarna då Gud vakade</t> <t>över mig,</t>


text:
<t>då den Allsmäktige</t> <t>ännu var med mig</t> <t>och mina barn fanns</t> <t>runt omkring mig,</t>


text:
<t>då mina fötter badade i gräddmjölk</t> <t>och det rann bäckar av olja</t> <t>ur klippan för mig. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓗ</f> för jag räddade den fattige</t> <t>som ropade</t> <t>och den faderlöse</t> <t>som ingen hjälpare hade.</t>


text:
<t><f>ⓘ</f> Jag klädde mig i rättfärdighet</t> <t>och den var min klädnad,</t> <t>rättvisan var min mantel</t> <t>och huvudbonad.</t>


text:
<t><f>ⓛ</f> Jag krossade</t> <t>den orättfärdiges käkar</t> <t>och ryckte rovet från hans tänder. <pb/></t>


text:
<t>Jag tänkte då:</t> <t>”I mitt eget bo ska jag dö,</t> <t>mina dagar blir många</t> <t>som sanden.</t>


text:
<t>Jag valde väg åt dem</t> <t>och satt som hövding,</t> <t>jag tronade som en kung</t> <t>bland sina män,</t> <t>som en som tröstar de sörjande.</t>


text:
<pb/>Nu skrattar de åt mig, <pb/><t>dessa som är yngre än jag,</t> <t>medan jag inte hade satt deras fäder</t> <t>ens bland mina vallhundar.</t>


text:
<t>De är utmärglade av nöd och hunger,</t> <t>de gnager den torra marken</t> <t>som redan förut var öde</t> <t>och ödslig.</t>


text:
<t><f>ⓜ</f> Nu har jag blivit deras nidvisa,</t> <t>jag har blivit ett ordspråk</t> <t>bland dem.</t>


text:
<t><f>ⓝ</f> De avskyr mig</t> <t>och håller sig borta från mig,</t> <t>de tvekar inte att spotta mig</t> <t>i ansiktet.</t>


text:
<t><f>ⓞ</f> Gud har lossat min bågsträng</t> <t>och plågat mig,</t> <t>därför släpper de sina hämningar</t> <t>inför mina ögon.</t>


text:
<t>Vid min högra sida reser sig slöddret,</t> <t>de slår undan mina fötter</t> <t>och banar sig väg</t> <t>för att fördärva mig.</t>


text:
<t>Fasor väller över mig,</t> <t>min ära rycks bort som en storm</t> <t>och min räddning har försvunnit</t> <t>som ett moln. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓡ</f> Jag ropar till dig,</t> <t>men du svarar mig inte.</t> <t>Jag reser mig upp,</t> <t>men du bara ser på mig.</t>


text:
<t><f>ⓢ</f> Jag vet att du vill föra mig till döden,</t> <t>till den boning där allt levande</t> <t>samlas. <pb/></t>


text:
<t>Men räcker man inte ut handen</t> <t>när man faller,</t> <t>ropar man inte efter hjälp</t> <t>när olyckan kommer?</t>


text:
<t><f>ⓣ</f> Grät jag inte över den</t> <t>som hade hårda dagar,</t> <t>led inte min själ med den fattige?</t>


text:
<t><f>ⓤ</f> Men när jag sökte det goda</t> <t>kom det onda,</t> <t>när jag väntade på ljus kom mörker.</t>


text:
<t>Mörk går jag omkring,</t> <t>men inte av solen<f>[49]</f>.</t> <t>Jag reser mig bland folket</t> <t>och ropar på hjälp.</t>


text:
<pb/><f>ⓧ</f> Jag slöt ett förbund <pb/><t>med mina ögon:</t> <t>att aldrig se på en ung kvinna.</t>


text:
<t>Vilken lott skulle jag annars få</t> <t>av Gud i höjden,</t> <t>vilken del av den Allsmäktige</t> <t>där ovan?</t>


text:
<t>Har mina steg vikit av ifrån vägen,</t> <t>har mitt hjärta följt mina ögon,</t> <t>har jag någon fläck på mina händer?</t>


text:
<t><f>ⓐ</f> Då får en annan äta vad jag har sått</t> <t>och mina plantor ryckas upp</t> <t>med roten.</t>


text:
<t>Har mitt hjärta förförts av en kvinna,</t> <t>har jag stått på lur</t> <t>vid min nästas dörr?</t>


text:
<t>Då får min hustru mala korn</t> <t>åt en annan</t> <t>och främmande män ligga</t> <t>i hennes famn.</t>


text:
<t>en eld som förtär</t> <t>ända till avgrunden<f>[51]</f></t> <t>och föröder hela min skörd till roten. <pb/></t>


text:
<t>Har jag kränkt</t> <t>min tjänares eller tjänarinnas rätt</t> <t>när de hade någon tvist med mig?</t>


text:
<t>Vad skulle jag då göra</t> <t>när Gud reser sig?</t> <t>När han ställer mig till svars,</t> <t>vad skulle jag säga?</t>


text:
<t><f>ⓒ</f> Han som skapade mig i moderlivet</t> <t>skapade ju dem också,</t> <t>en och samme har berett oss båda</t> <t>i modersskötet. <pb/></t>


text:
<t>Nej, från min ungdom</t> <t>har jag uppfostrat honom</t> <t>som en far,</t> <t>och från första stund</t> <t>har jag tagit mig an änkor.</t>


text:
<t>Har jag sett någon förgås utan kläder,</t> <t>eller en fattig utan något</t> <t>att skyla sig med?</t>


text:
<t>Har inte hans hjärta välsignat mig,</t> <t>fick han inte värma sig</t> <t>i ull från mina lamm? <pb/></t>


text:
<t>Har jag lyft min hand</t> <t>mot den faderlöse</t> <t>när jag såg mig ha medhåll i porten<f>[52]</f>?</t>


text:
<t><f>ⓕ</f> Gladdes jag över</t> <t>att min rikedom växte</t> <t>och att min hand samlade</t> <t>så mycket?</t>


text:
<t><f>ⓖ</f> att mitt hjärta i hemlighet</t> <t>lät sig förföras</t> <t>och jag gav dem en handkyss?</t>


text:
<t><f>ⓗ</f> Även det hade varit</t> <t>en straffbar synd,</t> <t>för då hade jag förnekat</t> <t>Gud i höjden. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓘ</f> Har jag glatt mig</t> <t>åt min fiendes olycka,</t> <t>fröjdat mig</t> <t>när olyckan drabbade honom?</t>


text:
<t><f>ⓙ</f> Nej, jag lät inte min mun synda</t> <t>genom att begära hans liv</t> <t>med en förbannelse.</t>


text:
<t><f>ⓚ</f> Främlingen behövde inte</t> <t>övernatta på gatan,</t> <t>jag öppnade mina dörrar mot vägen. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓜ</f> av fruktan för allt folket</t> <t>och rädsla för fränders förakt,</t> <t>så att jag teg</t> <t>och inte gick utanför dörren? <pb/></t>


text:
<t><f>ⓝ</f> O, att jag hade någon</t> <t>som lyssnade på mig!</t> <t>Se, här är min underskrift<f>[53]</f>.</t> <t>Må den Allsmäktige svara mig.</t> <t>Låt mig se min motparts</t> <t>anklagelseskrift!</t>


text:
<t>Sannerligen, jag skulle bära den</t> <t>på min skuldra,</t> <t>jag skulle fästa den som min krona.</t>


text:
<t>Har jag ätit dess frukt</t> <t>utan att betala</t> <t>eller sugit ut dem</t> <t>som brukade jorden?</t>


text:
<t>Då får törne växa i stället för vete,</t> <t>ogräs i stället för korn.</t> <pb/>Slut på Jobs tal.


text:
<pb/><f>ⓞ</f> Men Elihu,<f>[54]</f> Barakels son från Bus<f>[55]</f>, av Rams släkt, blev upprörd. Han blev upprörd mot Job för att denne menade sig ha rätt mot Gud,


text:
och han blev upprörd mot Jobs tre vänner för att de inte fann något svar och ändå dömde Job skyldig.


text:
Då tog Elihu, Barakels son, från Bus till orda. Han sade: <pb/><t>Jag är ung till åldern,</t> <t>och ni är gamla.</t> <t>Därför var jag rädd och vågade inte</t> <t>lägga fram min mening för er.</t>


text:
<t><f>ⓠ</f> Men det beror på anden</t> <t>i människan,</t> <t>den Allsmäktiges livsfläkt</t> <t>ger henne förstånd.</t>


text:
<t><f>ⓡ</f> Det är inte åldern som ger vishet</t> <t>eller bara gamla som förstår</t> <t>vad som är rätt. <pb/></t>


text:
<t>Se, jag väntade på era ord,</t> <t>jag lyssnade efter era insikter</t> <t>när ni sökte finna de rätta orden.</t>


text:
<t>Jag lyssnade uppmärksamt på er,</t> <t>men se,</t> <t>ingen kunde motbevisa Job,</t> <t>ingen kunde ge honom</t> <t>svar på tal.</t>


text:
<t>Hans ord var inte riktade mot mig,</t> <t>och jag ska inte bemöta honom</t> <t>med era argument. <pb/></t>


text:
<t>Mina ord kommer</t> <t>från ett uppriktigt hjärta,</t> <t>det jag förstår ska jag ärligt säga.</t>


text:
<t>Se, rädsla för mig</t> <t>behöver inte skrämma dig,</t> <t>och min myndighet</t> <t>ska inte trycka ner dig. <pb/></t>


text:
<t>I drömmen, i en syn om natten,</t> <t>när sömnen fallit tung</t> <t>över människorna</t> <t>och de slumrar i sin bädd,</t>


text:
<t><f>ⓩ</f> Hon tuktas med plågor</t> <t>på sin sjukbädd</t> <t>och med ständiga smärtor i benen.</t>


text:
<t>Hennes kött tärs bort</t> <t>tills inget finns kvar,</t> <t>hennes ben blottas</t> <t>som förr inte syntes.</t>


text:
<t><f>ⓐ</f> Om det finns en ängel hos henne,</t> <t>en medlare, en av tusen,</t> <t>som förkunnar för människan</t> <t>vad som är rätt,</t>


text:
<t>då förbarmar sig Gud över henne</t> <t>och säger:</t> <t>”Rädda henne</t> <t>från att fara ner i graven,</t> <t>jag har funnit lösen för henne.”</t>


text:
<t><f>ⓑ</f> Då får hennes kropp</t> <t>ny ungdomskraft,</t> <t>hon blir på nytt</t> <t>som i sin ungdoms dagar.</t>


text:
<t><f>ⓒ</f> Hon ber till Gud</t> <t>och han har behag till henne,</t> <t>hon får se hans ansikte med jubel.</t> <t>Och Gud återger människan</t> <t>hennes rättfärdighet.</t>


text:
<t>Hon ska sjunga inför människorna:</t> <t>”Jag syndade</t> <t>och förvrängde det rätta,</t> <t>men jag fick inte vad jag förtjänade.</t>


text:
<t><f>ⓓ</f> för att återföra hennes själ</t> <t>från graven</t> <t>och låta livets ljus stråla över henne. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓕ</f> för Job har sagt: ”Jag är rättfärdig,</t> <t>men Gud har berövat mig</t> <t>min rätt.</t>


text:
<t><f>ⓖ</f> Trots att jag har rätt</t> <t>står jag som lögnare.</t> <t>Jag är dödsskjuten</t> <t>fast jag är utan skuld.” <pb/></t>


text:
<t><f>ⓙ</f> Han säger ju:</t> <t>”Det hjälper inte en människa</t> <t>att hålla sig väl med Gud.” <pb/></t>


text:
<t><f>ⓚ</f> Lyssna därför på mig,</t> <t>ni förståndiga män!</t> <t>Skulle Gud göra orätt,</t> <t>den Allsmäktige något</t> <t>orättfärdigt?</t>


text:
<t><f>ⓛ</f> Nej, han ger åt människan</t> <t>efter hennes gärningar</t> <t>och låter var och en få</t> <t>efter sin väg.</t>


text:
<t><f>ⓜ</f> Gud gör sannerligen inget orätt,</t> <t>den Allsmäktige</t> <t>förvränger inte rätten.</t>


text:
<t><f>ⓝ</f> då skulle allt levande förgås</t> <t>och människorna vända åter</t> <t>till stoft. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓞ</f> Ska den härska som hatar rättvisa?</t> <t>Eller fördömer du</t> <t>den störste i rättfärdighet,</t>


text:
<t><f>ⓟ</f> han som inte är partisk för furstar</t> <t>och inte aktar den rike</t> <t>mer än den fattige,</t> <t>eftersom de alla är</t> <t>hans händers verk? <pb/></t>


text:
<t><f>ⓠ</f> De dör plötsligt, mitt i natten.</t> <t>Folk bävar och förgås,</t> <t>de mäktiga rycks bort</t> <t>men inte genom människohand,</t>


text:
<t><f>ⓢ</f> Det finns inget mörker</t> <t>och ingen djup skugga</t> <t>där ogärningsmän kan gömma sig.</t>


text:
<t>Gud behöver inte betrakta</t> <t>en människa länge</t> <t>innan hon kan ställas till doms</t> <t>inför honom.</t>


text:
<t><f>ⓣ</f> Han krossar mäktiga män</t> <t>utan rannsakan</t> <t>och insätter andra i deras ställe.</t>


text:
<t><f>ⓤ</f> Det fick de fattiga</t> <t>att ropa till honom,</t> <t>och han hörde</t> <t>de nödställdas klagan.</t>


text:
<t>När han är tyst,</t> <t>vem kan då fördöma?</t> <t>När han döljer sitt ansikte,</t> <t>vem kan då se honom,</t> <t>vare sig ett folk</t> <t>eller en enskild människa?</t>


text:
<t>Ska Gud löna dig</t> <t>efter din önskan,</t> <t>du som har förkastat honom?</t> <t>Du måste välja, inte jag.</t> <t>Säg vad du menar!</t>


text:
<t><f>ⓥ</f> Han lägger uppror till sin synd,</t> <t>han klappar händerna mot oss</t> <t>och hopar sina ord mot Gud.</t>


text:
<t><f>ⓦ</f> eftersom du säger:</t> <t>”Vad hjälper den mig?</t> <t>Har jag mer nytta av den</t> <t>än av min synd?”</t>


text:
<t><f>ⓧ</f> Om du syndar,</t> <t>vad gör du då mot honom?</t> <t>Om dina brott är många,</t> <t>vad skadar det honom?</t>


text:
<t>Din ondska påverkar människor</t> <t>som är lika dig,</t> <t>och din rättfärdighet människobarn. <pb/></t>


text:
<t>Men ingen frågar:</t> <t>”Var är Gud som har skapat mig,</t> <t>han som låter lovsånger</t> <t>ljuda<f>[59]</f> i natten,</t>


text:
<t>han som ger oss</t> <t>mer kunskap än jordens djur</t> <t>och mer vishet än<f>[60]</f> himlens fåglar?”</t>


text:
<t><f>ⓩ</f> Nej, Gud hör inte på tomma böner,</t> <t>den Allsmäktige bryr sig inte</t> <t>om det.</t>


text:
<t>Även när du säger</t> <t>att du inte ser honom</t> <t>ligger din sak inför honom,</t> <t>och du bör vänta på honom.</t>


text:
<t><f>ⓐ</f> Men nu när han inte straffar i vrede</t> <t>och inte bryr sig så mycket</t> <t>om synden,</t>


text:
<t><f>ⓓ</f> Han tar inte sina ögon</t> <t>från de rättfärdiga.</t> <t>Han låter dem trona i kungars krets,</t> <t>upphöjda för evigt.</t>


text:
<t><f>ⓔ</f> Han öppnar deras öra för tuktan</t> <t>och manar dem att vända om</t> <t>från synden.</t>


text:
<t><f>ⓕ</f> Om de lyssnar och tjänar honom,</t> <t>får de framleva sina dagar i lycka</t> <t>och sina år i ljuvlig ro.</t>


text:
<t>Men om de inte lyssnar,</t> <t>ska de drabbas av svärdet</t> <t>och gå under i sitt oförstånd. <pb/></t>


text:
<t>De som har gudlösa hjärtan</t> <t>tar till vrede,</t> <t>de ropar inte på hjälp</t> <t>när han binder dem.</t>


text:
<t><f>ⓖ</f> De ska dö i sin ungdom</t> <t>och sluta sitt liv bland horkarlar<f>[61]</f></t> <t>i avgudatempel.</t>


text:
<t><f>ⓗ</f> Genom lidandet vill han rädda</t> <t>den som lider</t> <t>och genom nöden öppna hans öra.</t>


text:
<t><f>ⓘ</f> Också dig vill han locka</t> <t>ut ur nödens gap</t> <t>till en rymlig plats utan betryck</t> <t>och duka ditt bord</t> <t>med utsökta rätter.</t>


text:
<t>Låt inte vreden locka dig att håna,<f>[62]</f></t> <t>och låt inte en stor lösensumma</t> <t>förleda dig.</t>


text:
<t><f>ⓛ</f> Vem har anvisat honom hans väg,</t> <t>och vem kan säga:</t> <t>”Du har gjort orätt”?</t>


text:
<t><f>ⓜ</f> Se, Gud är för hög för vårt förstånd,</t> <t>hans år är fler än någon kan utforska. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓞ</f> Kan någon förstå</t> <t>hur molnen breder ut sig,</t> <t>förstå dundret från hans hydda?</t>


text:
<t><f>ⓟ</f> Lyssna noga</t> <t>till dundret från hans röst,</t> <t>till mullret som går ut</t> <t>från hans mun.</t>


text:
<t>Efteråt ryter dånet,</t> <t>han dundrar</t> <t>med sin väldiga röst,</t> <t>han spar inte på blixtarna</t> <t>när han låter sin röst höras.</t>


text:
<t><f>ⓡ</f> Snön befaller han:</t> <t>”Fall över jorden!”,</t> <t>och regnet:</t> <t>”Kraftiga skurar av regn!”</t>


text:
<t><f>ⓤ</f> De far runt åt alla håll</t> <t>efter hans styrning</t> <t>och utför allt han befaller dem</t> <t>över hela jordens yta.</t>


text:
<t>Han låter dem komma som straff,</t> <t>för att hjälpa hans land</t> <t>eller visa hans godhet. <pb/></t>


text:
<t>Kan du, med honom,</t> <t>breda ut skyarna som ett valv,</t> <t>fasta som en spegel av gjuten metall? <pb/></t>


text:
<t>Ingen kan väl se på ljuset</t> <t>som strålar i skyarna</t> <t>när vinden har gått fram</t> <t>och skingrat dem?</t>


text:
<t>Från norr<f>[65]</f> kommer en glans av guld,</t> <t>ett skrämmande majestät</t> <t>omger Gud.</t>


text:
<t><f>ⓥ</f> Den Allsmäktige kan vi inte finna,</t> <t>han är upphöjd i kraft och dom.</t> <t>Han kan inte kränka</t> <t>sin stora rättfärdighet.</t>


text:
<t>Därför fruktar människorna honom.</t> <t>Han bryr sig inte om dem</t> <t>som tycker sig vara visa.</t>


text:
<t><f>ⓧ</f> Spänn bältet om livet som en man.</t> <t>Jag ska fråga dig,</t> <t>och du ska ge mig besked. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓩ</f> Vem bestämde dess mått?</t> <t>Du vet ju!</t> <t>Och vem spände mätsnöret</t> <t>över den?</t>


text:
<t>medan morgonstjärnorna</t> <t>sjöng tillsammans</t> <t>och alla Guds söner ropade</t> <t>av glädje? <pb/></t>


text:
<t>Då ändrar jorden form</t> <t>som leran under sigillet,</t> <t>och allt träder fram som i ny dräkt.</t>


text:
<t>Har du sett ut över<f>[66]</f> jordens vidder?</t> <t>Berätta, om du förstår allt detta. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓓ</f> Var går vägen dit där ljuset<f>[67]</f> delar sig,</t> <t>där östanvinden breder ut sig</t> <t>över jorden? <pb/></t>


text:
<t>Kan du föra fram himlens tecken</t> <t>i rätt tid</t> <t>och leda Björnen<f>[68]</f> och dess ungar?</t>


text:
<t>Vem har lagt vishet i det fördolda,</t> <t>och vem gav förstånd</t> <t>åt luftens tecken?<f>[69]</f></t>


text:
<pb/><f>ⓙ</f> Jagar du byte <pb/><t>åt lejonhonan?</t> <t>Stillar du</t> <t>de unga lejonens hunger</t>


text:
<t><f>ⓛ</f> Vem skaffar mat åt korpen,</t> <t>när hans ungar ropar till Gud</t> <t>och flaxar omkring utan föda? <pb/></t>


text:
<t>Deras ungar blir starka</t> <t>och växer upp i det fria,</t> <t>de springer sin väg</t> <t>och vänder inte tillbaka. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓝ</f> Har vildoxen lust att tjäna dig</t> <t>och stanna vid din krubba</t> <t>över natten?</t>


text:
<t>Strutshonan<f>[70]</f>s vingar</t> <t>flaxar med fröjd,</t> <t>men visar hennes vingar och fjädrar</t> <t>ömhet?</t>


text:
<t><f>ⓞ</f> Hon är hård mot sina ungar,</t> <t>som om de inte var hennes.</t> <t>Hon bryr sig inte om</t> <t>att hennes möda</t> <t>kan vara förgäves,</t>


text:
<t>Men när hon piskar sig</t> <t>upp till språng,</t> <t>då ler hon åt både häst</t> <t>och ryttare. <pb/></t>


text:
<t>Han skrapar i marken</t> <t>och gläds över sin styrka,</t> <t>han rusar fram mot väpnade skaror.</t>


text:
<t>Han ler åt fruktan</t> <t>och känner ingen rädsla,</t> <t>han ryggar inte tillbaka för svärd.</t>


text:
<t>Han skakar och eggas</t> <t>när han vinner terräng,</t> <t>han kan inte stå still</t> <t>när basunen har ljudit.</t>


text:
<t>För varje basunstöt frustar han till,</t> <t>redan på avstånd vädrar han strid,</t> <t>kommandorop och härskri. <pb/></t>


text:
<t>Är det genom din vishet</t> <t>som höken stiger</t> <t>och breder ut sina vingar</t> <t>mot söder?</t>


text:
<t>Är det på din befallning</t> <t>som örnen stiger högt</t> <t>och bygger sitt näste på höjden?</t>


text:
<t><f>ⓟ</f> Hans ungar frossar på blod,</t> <t>och där de slagna ligger,</t> <t>där finner man honom. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓠ</f> Du som tvistar med den Allsmäktige,</t> <t>ska du tillrättavisa honom?</t> <t>Du som anklagar Gud, ge svar!<f>[72]</f></t>


text:
<t><f>ⓡ</f> Jag är för liten.</t> <t>Vad kan jag svara dig?</t> <t>Jag sätter handen för munnen.</t>


text:
<t>En gång har jag talat,</t> <t>men jag säger inget mer,</t> <t>två gånger, men jag gör det inte igen.</t>


text:
<pb/><t><f>ⓢ</f> Spänn bältet om livet som en man.</t> <t>Jag ska fråga dig,</t> <t>och du ska ge mig besked. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓣ</f> Vill du göra min rättvisa om intet?</t> <t>Dömer du mig skyldig</t> <t>för att själv stå rättfärdig?</t>


text:
<t><f>ⓦ</f> Då ska också jag prisa dig</t> <t>för att din högra hand</t> <t>ger dig frälsning. <pb/></t>


text:
<t>Se Behemot<f>[73]</f>,</t> <t>som jag har skapat liksom dig.</t> <t>Han lever av gräs som en oxe.</t>


text:
<t>Han är förstlingen av Guds verk,</t> <t>men hans skapare kan komma nära</t> <t>med sitt svärd.</t>


text:
<t>Även om strömmen är kraftig</t> <t>oroas han inte,</t> <t>om så Jordan forsar mot hans gap</t> <t>är han trygg.</t>


text:
<t>Kan du sätta en sävlina<f>[75]</f> i hans näsa</t> <t>eller borra en hake</t> <t>genom hans käke?</t>


text:
<t>Skulle han vädja till dig om nåd</t> <t>gång på gång</t> <t>eller tala till dig med mjuka ord?</t>


text:
<t>Kan du leka med honom</t> <t>som med en fågel</t> <t>eller hålla honom i band</t> <t>åt dina flickor?</t>


text:
<t>Nej, den som hoppas på seger</t> <t>blir besviken,</t> <t>redan när man ser honom</t> <t>är man slagen.</t>


text:
<pb/><f>ⓧ</f> Ingen är så dumdristig <pb/><t>att han retar honom.</t> <t>Vem vågar då sätta sig upp</t> <t>mot mig?</t>


text:
<t><f>ⓨ</f> Vem har gett mig något</t> <t>som jag måste betala igen?</t> <t>Mitt är allt som finns under himlen.<f>[76]</f> <pb/></t>


text:
<t>Vem kan rycka av honom hans dräkt?</t> <t>Vem kan ta sig in</t> <t>mellan hans båda käkar?<f>[77]</f></t>


text:
<t>De sitter fast mot varandra,</t> <t>de griper in i varandra</t> <t>och kan inte skiljas åt. <pb/></t>


text:
<t>Stridsklubban räknar han som halm,</t> <t>han skrattar åt rasslet av lansar<f>[79]</f>. <pb/></t>


text:
<t>Han får djupet att koka som en gryta,</t> <t>han får havet att skumma</t> <t>som när man kokar salva.</t>


text:
<pb/><t><f>ⓩ</f> Jag vet att du kan göra allt,</t> <t>inget du beslutar</t> <t>är omöjligt för dig.</t>


text:
<t><f>ⓐ</f> ”Vem är den som döljer ditt råd</t> <t>utan förstånd?”</t> <t>Jag ordade om det jag inte begrep,</t> <t>om det som var</t> <t>för underbart för mig</t> <t>och som jag inte förstod.</t>


text:
<pb/>När HERREN hade talat dessa ord till Job, sade HERREN till Elifas från Teman: ”Min vrede brinner mot dig och dina båda vänner, för ni har inte talat rätt om mig som min tjänare Job.


text:
<f>ⓒ</f> Ta er nu därför sju tjurar och sju baggar och gå till min tjänare Job och offra dem som brännoffer för er, och min tjänare Job ska be för er. Jag ska ta emot hans bön och inte göra mot er som er dårskap<f>[80]</f> har förtjänat, för ni har inte talat rätt om mig som min tjänare Job.”


text:
<pb/><f>ⓓ</f> Då gick Elifas från Teman, Bildad från Shua och Sofar från Naama och gjorde som HERREN hade sagt till dem. Och HERREN tog emot Jobs bön.


text:
<pb/><f>ⓔ</f> Och HERREN återupprättade Job<f>[81]</f> när han bad för sina vänner. HERREN gav Job dubbelt så mycket som han hade haft förut.


text:
<f>ⓕ</f> Alla hans bröder och systrar och alla han förr hade känt kom till honom, och de åt mat med honom i hans hem. De uppmuntrade och tröstade honom efter all olycka som HERREN hade låtit drabba honom. Och var och en gav honom en kesita<f>[82]</f> och en guldring.


text:
<pb/><f>ⓖ</f> Och HERREN välsignade slutet av Jobs liv mer än dess början. Han fick 14 000 får, 6 000 kameler, 1 000 par oxar och 1 000 åsneston.


text:
I hela landet fanns inga kvinnor så vackra som Jobs döttrar. Och deras far gav dem arv<f>[84]</f> tillsammans med deras bröder.


text:
<pb/><t><f>ⓐ</f> Salig är den som inte följer</t> <t>de gudlösas råd,</t> <t>som inte går in på<f>[1]</f> syndares väg</t> <t>och sitter bland föraktare,</t>


text:
<t><f>ⓑ</f> utan har sin glädje</t> <t>i HERRENS undervisning<f>[2]</f></t> <t>och begrundar <f>[3]</f>hans ord</t> <t>både dag och natt.</t>


text:
<t><f>ⓒ</f> Han är som ett träd,</t> <t>planterat vid vattenbäckar,</t> <t>som bär sin frukt i rätt tid</t> <t>och vars löv inte vissnar.</t> <t>Och allt han gör, det lyckas väl. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓓ</f> Sådana är inte de gudlösa,</t> <t>de är som agnar<f>[4]</f></t> <t>som skingras för vinden.</t>


text:
<t><f>ⓔ</f> Därför ska inte de gudlösa</t> <t>bestå vid domen,</t> <t>inte syndarna</t> <t>i de rättfärdigas församling.</t>


text:
<t><f>ⓕ</f> HERREN känner</t> <t>de rättfärdigas väg,</t> <t>men de gudlösas väg</t> <t>leder till fördärvet.</t>


text:
<pb/><t><f>ⓖ</f> Varför är hednafolken i uppror?</t> <t>Varför tänker folken</t> <t>tomma tankar?</t>


text:
<t><f>ⓗ</f> Jordens kungar reser sig</t> <t>och furstarna gaddar ihop sig</t> <t>mot HERREN och hans Smorde<f>[5]</f>:<f>[6]</f></t>


text:
<t><f>ⓛ</f> Jag vill förkunna HERRENS beslut,</t> <t>han sade till mig:</t> <t>"Du är min Son,</t> <t>jag har fött dig i dag.<f>[7]</f></t>


text:
<t><f>ⓜ</f> Be mig, så ger jag dig</t> <t>hednafolken till arvedel</t> <t>och hela jorden till egendom.</t>


text:
<t><f>ⓝ</f> Du ska krossa<f>[8]</f> dem med järnspira,</t> <t>slå sönder dem som lerkärl."<f>[9]</f> <pb/></t>


text:
<t><f>ⓟ</f> Ge Sonen hyllningskyss,</t> <t>så att han inte vredgas</t> <t>och ni går under på er väg,</t> <t>för hans vrede</t> <t>kan snabbt blossa upp.</t> <t>Saliga är alla som flyr till honom.</t>


text:
<t>många säger om min själ:</t> <t>"Han får ingen frälsning</t> <t>hos Gud." <e>Sela</e><f>[12]</f> <pb/></t>


text:
<t><f>ⓢ</f> Men du, HERRE, är en sköld</t> <t>runt omkring mig.</t> <t>Du är min ära,</t> <t>du lyfter mitt huvud.</t>


text:
<t><f>ⓣ</f> Jag ropar högt till HERREN,</t> <t>och han svarar mig</t> <t>från sitt heliga berg. <e>Sela</e> <pb/></t>


text:
<t><f>ⓤ</f> Jag lade mig ner och somnade,</t> <t>jag vaknade igen,</t> <t>för HERREN stöder mig.</t>


text:
<t><f>ⓦ</f> Res dig, HERRE!</t> <t>Fräls mig, min Gud!</t> <t>Du slår alla mina fiender på kinden<f>[13]</f>,</t> <t>du krossar de gudlösas tänder.</t>


text:
<t><f>ⓧ</f> Frälsningen finns hos HERREN.</t> <t>Låt din välsignelse vila</t> <t>över ditt folk! <e>Sela</e></t>


text:
<pb/><t>Svara mig när jag ropar,</t> <t>min rättfärdighets Gud!</t> <t>När jag är trängd ger du mig rum.</t> <t>Förbarma dig över mig</t> <t>och hör min bön! <pb/></t>


text:
<t>Höga herrar,</t> <t>hur länge ska ni kränka</t> <t>min heder?</t> <t>Hur länge ska ni älska tomhet</t> <t>och jaga efter lögn? <e>Sela</e> <pb/></t>


text:
<t>Ni ska veta hur underbart</t> <t>HERREN tar till sig sin trogne,</t> <t>HERREN hör när jag ropar</t> <t>till honom.</t>


text:
<t><f>ⓨ</f> Grips ni av vrede, synda inte!</t> <t>Tänk efter i era hjärtan på er bädd</t> <t>och var stilla. <e>Sela</e> <pb/></t>


text:
<t><f>ⓐ</f> Många säger:</t> <t>"Vem kan visa oss det goda?"</t> <t>Låt ditt ansiktes ljus</t> <t>lysa över oss, HERRE!</t>


text:
<t><f>ⓑ</f> I frid kan jag lägga mig ner</t> <t>och sova<f>[14]</f>,</t> <t>för bara du, HERRE,</t> <t>låter mig bo i trygghet.</t>


text:
<t><f>ⓒ</f> HERRE, om morgonen</t> <t>hör du min röst,</t> <t>om morgonen vänder jag mig</t> <t>till dig och väntar. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓓ</f> Du är inte en Gud</t> <t>som älskar ondska,</t> <t>den som är ond</t> <t>får inte bo hos dig.</t>


text:
<t><f>ⓔ</f> Du förgör dem som ljuger,</t> <t>HERREN avskyr den som är</t> <t>blodtörstig och falsk.</t>


text:
<t>Men genom din stora nåd</t> <t>får jag gå in i ditt hus,</t> <t>jag får tillbe i vördnad för dig,</t> <t>vänd mot ditt heliga tempel. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓕ</f> HERRE, led mig i din rättfärdighet</t> <t>för mina förföljares skull,</t> <t>jämna din väg för mig.</t>


text:
<t><f>ⓖ</f> Det finns ingen sanning</t> <t>i deras mun.</t> <t>Deras inre är fördärv,</t> <t>deras strupe är en öppen grav</t> <t>och sin tunga gör de hal.</t>


text:
<t><f>ⓗ</f> Döm dem skyldiga, Gud,</t> <t>låt deras planer bli deras fall!</t> <t>Driv bort dem</t> <t>för deras många brott,</t> <t>eftersom de gör uppror mot dig. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓘ</f> Men alla som flyr till dig</t> <t>ska få glädjas,</t> <t>de ska jubla i evighet.</t> <t>Du beskyddar dem,</t> <t>de som älskar ditt namn</t> <t>ska få fröjdas i dig,</t>


text:
<t><f>ⓙ</f> för du, HERRE,</t> <t>välsignar den rättfärdige.</t> <t>Du täcker honom med nåd</t> <t>som en sköld.</t>


text:
<t><f>ⓜ</f> Förbarma dig över mig, HERRE,</t> <t>för jag är kraftlös.</t> <t>Hela mig, HERRE,</t> <t>för jag är förskräckt</t> <t>i mitt innersta,</t>


text:
<t><f>ⓠ</f> Jag är så trött av mitt suckande.</t> <t>Varje natt fuktar jag min bädd,</t> <t>jag dränker min säng</t> <t>med mina tårar.</t>


text:
<t><f>ⓢ</f> Alla mina fiender ska skämmas</t> <t>och bli skräckslagna,</t> <t>plötsligt ska de vika tillbaka</t> <t>med skam.</t>


text:
<pb/><e>En klagopsalm av David, som sjöng den till HERREN på grund av benjaminiten Kushs ord<f>[16]</f>.</e>


text:
<pb/><t>HERRE min Gud, jag flyr till dig.</t> <t>Fräls mig från alla som jagar mig,</t> <t>rädda mig!</t>


text:
<t><f>ⓤ</f> HERRE min Gud,</t> <t>om jag har gjort detta,</t> <t>om jag har orätt på mina händer,</t>


text:
<t>låt då fienden jaga min själ</t> <t>och hinna upp mig,</t> <t>låt honom trampa mitt liv</t> <t>till marken</t> <t>och lägga min ära<f>[17]</f> i stoftet. <e>Sela</e> <pb/></t>


text:
<t><f>ⓦ</f> Res dig, HERRE, i din vrede,</t> <t>stå upp mot mina</t> <t>fienders raseri!</t> <t>Vakna till min hjälp<f>[18]</f>,</t> <t>du som har kallat till dom.</t>


text:
<t><f>ⓧ</f> HERREN håller dom över folken.</t> <t>Döm mig, HERRE,</t> <t>efter min rättfärdighet,</t> <t>efter den fullkomlighet</t> <t>som täcker mig.</t>


text:
<t><f>ⓨ</f> Gör slut på de gudlösas ondska,</t> <t>låt den rättfärdige stå fast!</t> <t>Du som prövar hjärtan och njurar<f>[19]</f></t> <t>är en rättfärdig Gud. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓑ</f> Om någon inte omvänder sig</t> <t>slipar han sitt svärd,</t> <t>han spänner sin båge<f>[20]</f></t> <t>och laddar den<f>[21]</f>,</t>


text:
<t><f>ⓓ</f> Se, han är dräktig med ondska,</t> <t>han går havande med olycka</t> <t>och föder lögn.</t>


text:
<t><f>ⓔ</f> Han gräver en grop</t> <t>och gör den djup,</t> <t>men faller själv i graven</t> <t>han grävde.</t>


text:
<t><f>ⓕ</f> Hans ondska slår tillbaka</t> <t>mot hans eget huvud,</t> <t>hans våld drabbar</t> <t>hans egen hjässa. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓖ</f> Jag vill tacka HERREN</t> <t>för hans rättfärdighet</t> <t>och lovsjunga</t> <t>HERREN den Högstes namn.</t>


text:
<pb/><t><f>ⓗ</f> HERRE, vår Herre,</t> <t>hur härligt är inte ditt namn</t> <t>över hela jorden,</t> <t>du som satt ditt majestät</t> <t>på himlen!</t>


text:
<t><f>ⓘ</f> Av barns och spädbarns mun</t> <t>har du berett en makt<f>[22]</f></t> <t>för dina fienders skull,</t> <t>för att förgöra fiende och hämnare.<f>[23]</f> <pb/></t>


text:
<t><f>ⓙ</f> När jag ser din himmel,</t> <t>dina fingrars verk,</t> <t>månen och stjärnorna</t> <t>som du har skapat —</t>


text:
<t><f>ⓚ</f> vad är då en människa</t> <t>att du tänker på henne,</t> <t>en människoson</t> <t>att du tar hand om honom?<f>[24]</f> <pb/></t>


text:
<t><f>ⓛ</f> En liten tid<f>[25]</f> lät du honom</t> <t>vara lägre än<f>[26]</f> Gud,</t> <t>med ära och härlighet</t> <t>krönte du honom.</t>


text:
<t><f>ⓜ</f> Du satte honom att härska</t> <t>över dina händers verk,</t> <t>allt lade du under hans fötter:<f>[27]</f></t>


text:
<pb/><t><f>ⓝ</f> Jag vill tacka HERREN</t> <t>av hela mitt hjärta,</t> <t>jag vill förkunna alla dina under.</t>


text:
<t>Jag vill glädja mig och jubla i dig,</t> <t>jag vill lovsjunga ditt namn,</t> <t>du den Högste. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓞ</f> för du har hävdat min rätt</t> <t>och fört min talan.</t> <t>Du sitter på din tron</t> <t>som en rättfärdig domare.</t>


text:
<t><f>ⓟ</f> Du har straffat hedningarna</t> <t>och förgjort de gudlösa,</t> <t>utplånat deras namn</t> <t>för alltid och för evigt.</t>


text:
<t><f>ⓠ</f> Fienden är borta,</t> <t>utrotad för alltid.</t> <t>Du har ödelagt deras städer,</t> <t>minnet av dem är utplånat. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓢ</f> Han ska döma världen</t> <t>med rättfärdighet,</t> <t>hålla dom bland folken</t> <t>med rättvisa.</t>


text:
<t>De som känner ditt namn</t> <t>litar på dig,</t> <t>för du överger inte dem</t> <t>som söker dig, HERRE.</t>


text:
<t><f>ⓥ</f> för han som straffar blodsdåd</t> <t>kommer ihåg dem,</t> <t>han glömmer inte</t> <t>de svagas rop. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓦ</f> Förbarma dig över mig, HERRE!</t> <t>Se hur jag plågas</t> <t>av dem som hatar mig,</t> <t>du som lyfter mig</t> <t>från dödens portar</t>


text:
<t>för att förkunna allt ditt lov</t> <t>och jubla över din frälsning</t> <t>i dottern Sions portar.</t>


text:
<t><f>ⓧ</f> Hedningarna sjönk</t> <t>i den grav som de grävde,</t> <t>deras fot fastnade</t> <t>i nätet de lade ut.</t>


text:
<t><f>ⓨ</f> HERREN har gjort sig känd,</t> <t>han har skipat rätt.</t> <t>Den gudlöse snärjs</t> <t>av sin egen gärning.</t> <t><e>Higgajón</e><f>[31]</f>, <e>Sela</e> <pb/></t>


text:
<t><f>ⓩ</f> Men den fattige ska inte</t> <t>vara glömd för alltid,</t> <t>de svagas hopp ska inte</t> <t>försvinna för evigt. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓐ</f> Res dig, HERRE!</t> <t>Låt inte människor få makten,</t> <t>låt hedningarna bli dömda</t> <t>inför ditt ansikte.</t>


text:
<t><f>ⓑ</f> Slå dem med skräck, HERRE.</t> <t>Låt hedningarna förstå</t> <t>att de bara är människor. <e>Sela</e></t>


text:
<t><f>ⓓ</f> De gudlösas högmod</t> <t>plågar<f>[32]</f> den förtryckte.</t> <t>Låt dem fångas i de onda planer</t> <t>de har smitt,</t>


text:
<t>för den gudlöse skryter</t> <t>över sina själviska begär,</t> <t>han välsignar den girige</t> <t>och föraktar HERREN. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓔ</f> I sitt högmod</t> <t>söker han inte Gud<f>[33]</f>,</t> <t>i alla hans tankar</t> <t>finns ingen plats för Gud.</t>


text:
<t><f>ⓕ</f> Han har ständig framgång</t> <t>på sina vägar,</t> <t>dina domar går högt</t> <t>över hans blick,</t> <t>han fnyser åt alla sina fiender.</t>


text:
<t>Han säger i sitt hjärta:</t> <t>"Jag vacklar inte,</t> <t>mig drabbar aldrig</t> <t>någon olycka."</t>


text:
<t><f>ⓖ</f> Hans mun är full av förbannelse,</t> <t>svek och förtryck,</t> <t>under hans tunga</t> <t>finns ondska och olycka. <pb/></t>


text:
<t>Han ligger på lur vid gårdarna,</t> <t>han vill döda den oskyldige i smyg,</t> <t>hans ögon spanar</t> <t>efter den olycklige.</t>


text:
<t><f>ⓗ</f> Han lurar dold</t> <t>som ett lejon i sitt snår,</t> <t>han lurar för att gripa den svage,</t> <t>han griper den svage</t> <t>och drar in honom i sitt nät.</t>


text:
<t><f>ⓙ</f> Han säger i sitt hjärta:</t> <t>"Gud glömmer,</t> <t>han har dolt sitt ansikte,</t> <t>han ser det aldrig." <pb/></t>


text:
<t><f>ⓚ</f> Varför får den gudlöse förakta Gud</t> <t>och säga i sitt hjärta</t> <t>att du inte ställer till svars?</t>


text:
<t><f>ⓛ</f> Du ser det,</t> <t>du ser olycka och sorg</t> <t>för att ta det i din hand.</t> <t>Den olycklige lämnar sig åt dig,</t> <t>du är den faderlöses hjälpare.</t>


text:
<t><f>ⓜ</f> Bryt den ondes och gudlöses arm,</t> <t>gör upp med hans gudlöshet</t> <t>tills du inte ser den mer! <pb/></t>


text:
<t><f>ⓝ</f> HERREN är kung</t> <t>i evigheters evighet,</t> <t>hedningar försvinner</t> <t>ur hans land.</t>


text:
<t>Du hör de förtrycktas längtan,</t> <t>HERRE,</t> <t>du styrker deras hjärtan,</t> <t>du vänder ditt öra till dem</t>


text:
<t><f>ⓞ</f> för att ge den faderlöse</t> <t>och förtryckte rätt.</t> <t>Människor komna av jord</t> <t>ska aldrig mer sprida skräck.</t>


text:
<pb/><e>För körledaren. Av David.</e> <pb/><t>Till HERREN tar jag min tillflykt.</t> <t>Hur kan ni då säga till mig:</t> <t>"Fly som en fågel till bergen<f>[34]</f>!</t>


text:
<t><f>ⓟ</f> Se, de gudlösa spänner bågen,</t> <t>de lägger sin pil på strängen</t> <t>för att skjuta i mörkret</t> <t>mot dem som har ärliga hjärtan.</t>


text:
<t><f>ⓠ</f> HERREN är i sitt heliga tempel,</t> <t>HERRENS tron är i himlen.</t> <t>Hans ögon ser,</t> <t>hans blickar prövar</t> <t>människors barn.</t>


text:
<t><f>ⓡ</f> HERREN prövar den rättfärdige,</t> <t>men hans själ hatar den gudlöse</t> <t>och den som älskar våld.</t>


text:
<t><f>ⓢ</f> Han ska låta glödande kol och svavel</t> <t>regna över de gudlösa,</t> <t>en glödhet vind</t> <t>är bägaren de får dricka,</t>


text:
<t><f>ⓣ</f> för HERREN är rättfärdig,</t> <t>han älskar rättfärdighet.</t> <t>De ärliga ska se hans ansikte.</t>


text:
<pb/><t><f>ⓤ</f> Fräls, HERRE!</t> <t>De fromma är borta,</t> <t>de trofasta är försvunna</t> <t>bland människors barn.</t>


text:
<t><f>ⓧ</f> dem som säger:</t> <t>"Med vår tunga har vi makt,</t> <t>våra läppar är med oss.</t> <t>Vem är herre över oss?"<f>[35]</f> <pb/></t>


text:
<t><f>ⓨ</f> "De svaga förtrycks</t> <t>och de fattiga klagar —</t> <t>nu griper jag in", säger HERREN,</t> <t>"jag ska ge frälsning</t> <t>åt den som längtar efter det<f>[36]</f>."</t>


text:
<t><f>ⓩ</f> HERRENS ord är rena ord,</t> <t>silver luttrat i degel av jord,</t> <t>renat sju gånger.</t>


text:
<t>Du, HERRE, ska bevara dem,</t> <t>du ska för evigt beskydda dem<f>[37]</f></t> <t>från detta släkte.</t>


text:
<pb/><t><f>ⓐ</f> Hur länge, HERRE?</t> <t>Ska du glömma mig för evigt?</t> <t>Hur länge ska du</t> <t>dölja ditt ansikte för mig?</t>


text:
<t><f>ⓑ</f> Hur länge ska jag ha oro i min själ</t> <t>och ångest i mitt hjärta</t> <t>dag efter dag?</t> <t>Hur länge ska min fiende</t> <t>triumfera över mig? <pb/></t>


text:
<t>Se mig, svara mig,</t> <t>HERRE min Gud!</t> <t>Ge mina ögon ljus</t> <t>så att jag inte somnar in i döden.</t>


text:
<t><f>ⓒ</f> Låt inte min fiende säga:</t> <t>"Jag besegrade honom!"</t> <t>eller mina ovänner jubla</t> <t>när jag vacklar. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓓ</f> Men jag litar på din nåd,</t> <t>mitt hjärta jublar</t> <t>över din frälsning.</t> <t>Jag vill sjunga till HERREN,</t> <t>för han är god mot mig.</t>


text:
<f>[38]</f><f>[39]</f><f>[40]</f> <pb/><e><f>ⓔ</f> För körledaren. Av David.</e> <pb/><t>Dåren säger i sitt hjärta:</t> <t>"Det finns ingen Gud."</t> <t>Onda och vidriga</t> <t>är deras gärningar,</t> <t>ingen finns som gör det goda.</t>


text:
<t><f>ⓕ</f> HERREN blickar ner från himlen</t> <t>över människors barn</t> <t>för att se om det finns</t> <t>någon som förstår,</t> <t>någon som söker Gud.</t>


text:
<t><f>ⓖ</f> Men alla har avfallit,</t> <t>alla är fördärvade.</t> <t>Ingen finns som gör det goda,</t> <t>inte en enda. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓗ</f> Förstår de ingenting,</t> <t>alla dessa förbrytare</t> <t>som äter mitt folk som bröd</t> <t>och inte åkallar HERREN?</t>


text:
<t><f>ⓙ</f> Ni hånar den svages råd<f>[41]</f>,</t> <t>men<f>[42]</f> HERREN är hans tillflykt. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓚ</f> O att det från Sion</t> <t>kom<f>[43]</f> frälsning för Israel!</t> <t>När HERREN gör slut</t> <t>på sitt folks fångenskap,</t> <t>då ska Jakob jubla</t> <t>och Israel glädjas.</t>


text:
<pb/><e><f>ⓛ</f> En psalm av David.</e> <pb/><t>HERRE, vem får vara i ditt tält?</t> <t>Vem får bo på ditt heliga berg? <pb/></t>


text:
<t><f>ⓝ</f> den som inte förtalar</t> <t>med sin tunga,</t> <t>som inte gör sin nästa illa</t> <t>och inte drar skam över</t> <t>sin granne,</t>


text:
<t><f>ⓞ</f> den som föraktar den förkastlige</t> <t>men ärar dem som</t> <t>vördar HERREN,</t> <t>som inte bryter sin ed</t> <t>även om det smärtar,</t>


text:
<t><f>ⓟ</f> som inte ockrar med sina pengar</t> <t>eller tar mutor mot den oskyldige. <pb/>Den som handlar så</t> <t>ska aldrig någonsin vackla.</t>


text:
<pb/><e><f>ⓠ</f> En sång<f>[44]</f> av David.</e> <pb/><t>Bevara mig, Gud,</t> <t>för jag flyr till dig.</t>


text:
<t><f>ⓢ</f> De som jagar efter andra gudar</t> <t>får många sorger.</t> <t>Jag offrar inte deras</t> <t>dryckesoffer<f>[45]</f> av blod,</t> <t>jag tar inte deras namn</t> <t>på mina läppar. <pb/></t>


text:
<t>Jag prisar HERREN som ger mig råd.</t> <t>Även mitt inre förmanar mig</t> <t>om natten. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓥ</f> Jag har alltid HERREN för ögonen.</t> <t>Han är vid min högra sida,</t> <t>jag vacklar inte.<f>[46]</f></t>


text:
<t><f>ⓦ</f> Därför gläds mitt hjärta</t> <t>och jublar min ära.<f>[47]</f></t> <t>Även min kropp får vila trygg,</t>


text:
<t><f>ⓧ</f> för du lämnar inte</t> <t>min själ åt dödsriket,</t> <t>du låter inte din Helige</t> <t>se förgängelsen.</t>


text:
<t><f>ⓨ</f> Du visar mig livets väg.</t> <t>Jag mättas av glädje</t> <t>inför ditt ansikte,</t> <t>av ljuvlighet på din högra sida</t> <t>för evigt.</t>


text:
<pb/><e><f>ⓩ</f> En bön av David.</e> <pb/><t>HERRE, hör en rättfärdig sak!</t> <t>Lyssna till mitt rop,</t> <t>vänd ditt öra till min bön.</t> <t>Den kommer inte</t> <t>från falska läppar.</t>


text:
<t><f>ⓑ</f> Du prövar mitt hjärta,</t> <t>du utforskar det om natten,</t> <t>du rannsakar mig</t> <t>men finner inget.</t> <t>Ingen ond tanke</t> <t>går ut ur min mun.<f>[48]</f> <pb/></t>


text:
<t>Vad människor än gör</t> <t>aktar jag mig för</t> <t>de våldsammas vägar</t> <t>genom dina läppars ord.</t>


text:
<t><f>ⓒ</f> Mina steg går stadigt</t> <t>på dina stigar,</t> <t>mina fötter stapplar inte. <pb/></t>


text:
<t>Jag ropar till dig, för du, Gud,</t> <t>kommer att svara mig.</t> <t>Vänd ditt öra till mig</t> <t>och hör mina ord!</t>


text:
<t>Visa din underbara nåd,</t> <t>du som med din högra hand</t> <t>frälser dem som flyr till dig</t> <t>från sina förföljare.</t>


text:
<t>från de gudlösa</t> <t>som vill förgöra mig,</t> <t>från mina dödsfiender</t> <t>som omringar mig. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓕ</f> Nu är de runt mig var vi än går,</t> <t>de siktar med sina ögon</t> <t>för att slå mig till marken.</t>


text:
<t>Res dig, HERRE!</t> <t>Gå emot honom, slå ner honom!</t> <t>Rädda min själ med ditt svärd</t> <t>från den gudlöse,</t>


text:
<t><f>ⓗ</f> med din hand från människorna,</t> <t>HERRE,</t> <t>från denna världens människor</t> <t>som har sin del i detta livet.</t> <t>Du fyller deras buk</t> <t>med dina gåvor,</t> <t>de har söner i mängd</t> <t>och lämnar sitt överflöd</t> <t>till sina barn.</t>


text:
<t><f>ⓘ</f> Men jag ska få se ditt ansikte</t> <t>i rättfärdighet,</t> <t>jag ska mättas av din åsyn</t> <t>när jag vaknar.</t>


text:
<pb/><e><f>ⓙ</f> För körledaren. Av HERRENS tjänare David, som sjöng denna sång till HERREN när HERRENhade räddat honom från alla hans fiender och ur Sauls våld.</e>


text:
<t><f>ⓛ</f> HERRE mitt bergfäste,</t> <t>min borg och min räddare,</t> <t>min Gud, min klippa</t> <t>och min tillflykt,</t> <t>min sköld och min frälsnings horn<f>[49]</f>,</t> <t>mitt värn!</t>


text:
<t><f>ⓜ</f> Jag ropar till HERREN,</t> <t>den högt lovade,</t> <t>och jag blir frälst från mina fiender. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓞ</f> I min nöd åkallade jag HERREN,</t> <t>jag ropade till min Gud.</t> <t>Från sitt tempel</t> <t>hörde han min röst,</t> <t>mitt rop till honom</t> <t>nådde hans öron. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓟ</f> Då skakade jorden och bävade,</t> <t>bergens grundvalar darrade,</t> <t>de skakade av hans brinnande</t> <t>vrede.</t>


text:
<t><f>ⓠ</f> Rök steg ur hans näsa</t> <t>och förtärande eld ur hans mun,</t> <t>det gnistrade av glöd från honom.</t>


text:
<t><f>ⓢ</f> Han gjorde mörker till sitt skydd,</t> <t>till sin hydda runt omkring honom:</t> <t>mörka vatten, tjocka moln.</t>


text:
<t><f>ⓣ</f> HERREN dundrade i himlen,</t> <t>den Högste höjde sin röst</t> <t>med hagel och glödande kol<f>[50]</f>.</t>


text:
<t><f>ⓤ</f> Han sköt sina pilar</t> <t>och skingrade dem,</t> <t>blixtar i mängd och förvirrade dem.</t>


text:
<t>Flodbäddar blev synliga,</t> <t>jordens grundvalar blottades</t> <t>för din tillrättavisning, HERRE,</t> <t>för din vredes stormvind. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓥ</f> Han räckte sin hand från höjden</t> <t>och grep tag i mig,</t> <t>han drog mig upp</t> <t>ur de väldiga vattnen.</t>


text:
<t><f>ⓦ</f> Han räddade mig</t> <t>från min mäktige fiende,</t> <t>från dem som hatade mig</t> <t>och var starkare än jag.</t>


text:
<t><f>ⓨ</f> HERREN var god mot mig</t> <t>efter min rättfärdighet,</t> <t>han lönade mig</t> <t>efter mina händers renhet,</t>


text:
<t><f>ⓐ</f> Därför har HERREN lönat mig</t> <t>efter min rättfärdighet,</t> <t>efter mina händers renhet</t> <t>inför hans ögon. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓓ</f> Du låter min lampa brinna klart,</t> <t>HERREN min Gud</t> <t>lyser upp mitt mörker.</t>


text:
<t><f>ⓔ</f> Med dig slår jag ner en armé<f>[51]</f>,</t> <t>med min Gud stormar jag murar. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓕ</f> Guds väg är fullkomlig,</t> <t>HERRENS ord är rent.</t> <t>Han är en sköld</t> <t>för alla som flyr till honom.</t>


text:
<t><f>ⓙ</f> Du ger mig din frälsnings sköld,</t> <t>din högra hand</t> <t>stöder mig.</t> <t>Din ödmjukhet gör mig stor.</t>


text:
<t><f>ⓚ</f> Du gör plats för mina steg</t> <t>där jag går,</t> <t>mina fötter vacklar inte. <pb/></t>


text:
<t>Jag förföljde mina fiender</t> <t>och hann upp dem,</t> <t>jag vände inte</t> <t>förrän jag gjort slut på dem.</t>


text:
<t><f>ⓛ</f> Jag krossade dem</t> <t>så att de inte kunde resa sig,</t> <t>de föll under mina fötter.</t>


text:
<t>Mina fiender drev du på flykten</t> <t>för mig,</t> <t>dem som hatade mig</t> <t>förintade jag.</t>


text:
<t><f>ⓜ</f> De ropade,</t> <t>men ingen räddare fanns,</t> <t>till HERREN,</t> <t>men han svarade dem inte.</t>


text:
<t>Jag malde dem</t> <t>till stoft för vinden,</t> <t>jag slängde ut<f>[52]</f> dem</t> <t>som smuts på gatan. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓝ</f> Du räddade mig</t> <t>ur folkets strider,</t> <t>du satte mig till huvud</t> <t>över hednafolk,</t> <t>folk som jag inte kände</t> <t>blev mina tjänare.</t>


text:
<t>Du har befriat mig</t> <t>från mina fiender,</t> <t>du har upphöjt mig</t> <t>över mina motståndare</t> <t>och räddat mig från våldsmän.</t>


text:
<t><f>ⓠ</f> Därför vill jag tacka dig</t> <t>bland hednafolken, HERRE,</t> <t>och lovsjunga ditt namn,<f>[53]</f></t>


text:
<t><f>ⓡ</f> för du ger stora segrar</t> <t>till din kung</t> <t>och visar nåd mot din smorde,</t> <t>mot David och hans ätt<f>[54]</f></t> <t>till evig tid.</t>


text:
<pb/><t><f>ⓢ</f> Himlarna vittnar</t> <t>om Guds härlighet,</t> <t>himlavalvet förkunnar</t> <t>hans händers verk.</t>


text:
<t><f>ⓣ</f> Deras röst<f>[55]</f> når ut över hela jorden,</t> <t>deras ord till världens ände. <pb/>I himlen har han gjort</t> <t>en hydda åt solen.<f>[56]</f></t>


text:
<t>Den liknar en brudgum</t> <t>som kommer ut ur sin kammare,</t> <t>den jublar som en hjälte</t> <t>över att löpa sin bana.</t>


text:
<t>Vid himlens ena ände går den upp</t> <t>och följer sitt kretslopp</t> <t>till den andra.</t> <t>Ingenting är dolt för dess hetta. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓤ</f> HERRENS undervisning är fullkomlig,</t> <t>den ger nytt liv åt<f>[57]</f> själen.</t> <t>HERRENS vittnesbörd är sant,</t> <t>det ger vishet åt enkla människor.</t>


text:
<t><f>ⓥ</f> HERRENS befallningar är rätta,</t> <t>de ger glädje åt hjärtat.</t> <t>HERRENS bud är klart,</t> <t>det ger ljus åt ögonen.</t>


text:
<t>HERRENS vördnad är ren,</t> <t>den består för evigt.</t> <t>HERRENS domar är sanna,</t> <t>de är alla rättfärdiga. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓦ</f> De är mer värda än guld,</t> <t>än mängder av fint guld.</t> <t>De är sötare än honung,</t> <t>än renaste honung.</t>


text:
<t><f>ⓩ</f> Bevara också din tjänare</t> <t>från de fräcka<f>[58]</f>,</t> <t>låt dem inte få makt över mig,</t> <t>så blir jag fullkomlig</t> <t>och fri från svår synd.</t>


text:
<t><f>ⓐ</f> Låt min muns ord</t> <t>och mitt hjärtas tankar behaga dig,</t> <t>HERRE, min klippa och återlösare.</t>


text:
<pb/><t><f>ⓑ</f> Må HERREN svara dig</t> <t>på nödens dag,</t> <t>må Jakobs Guds namn</t> <t>bevara dig.</t>


text:
<t>Må han minnas alla dina offer</t> <t>och ta emot dina brännoffer</t> <t>med välbehag. <e>Sela</e> <pb/></t>


text:
<t><f>ⓒ</f> Må han ge dig</t> <t>vad ditt hjärta önskar<f>[59]</f></t> <t>och fullborda alla dina planer.</t>


text:
<t>Vi ska jubla över din frälsning</t> <t>och lyfta baneret</t> <t>i vår Guds namn.</t> <t>Må HERREN uppfylla</t> <t>alla dina böner! <pb/></t>


text:
<t><f>ⓓ</f> Nu vet jag att HERREN frälser</t> <t>sin smorde.</t> <t>Han svarar honom</t> <t>från sin heliga himmel</t> <t>med sin högra hands</t> <t>frälsande storverk.</t>


text:
<t><f>ⓔ</f> Vissa prisar<f>[60]</f> vagnar</t> <t>och andra hästar,</t> <t>men vi prisar</t> <t>HERREN vår Guds namn.</t>


text:
<pb/><t><f>ⓕ</f> HERRE, kungen gläds</t> <t>över din makt,</t> <t>hur högt jublar han inte</t> <t>över din frälsning!</t>


text:
<t><f>ⓖ</f> Du ger honom</t> <t>vad hans hjärta begär,</t> <t>du nekar honom inte</t> <t>vad hans läppar ber om. <e>Sela</e> <pb/></t>


text:
<t><f>ⓗ</f> Du möter honom</t> <t>med rika välsignelser,</t> <t>du sätter en krona av rent guld</t> <t>på hans huvud.</t>


text:
<t><f>ⓘ</f> Han bad dig om liv</t> <t>och du gav honom det,</t> <t>långt liv i evigheters evighet.</t>


text:
<t>Stor blir hans ära</t> <t>genom din frälsning,</t> <t>majestät och härlighet</t> <t>skänker du honom.</t>


text:
<t><f>ⓙ</f> Du gör honom till välsignelse</t> <t>för evigt,</t> <t>du fyller honom med glädje</t> <t>inför ditt ansikte,</t>


text:
<t><f>ⓚ</f> för kungen litar på HERREN.</t> <t>Genom den Högstes nåd</t> <t>ska han inte vackla. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓛ</f> Du ska sätta dem</t> <t>som i en glödande ugn</t> <t>när du visar ditt ansikte.</t> <t>HERREN ska sluka dem i sin vrede,</t> <t>eld ska förtära dem.</t>


text:
<t><f>ⓜ</f> Du ska utrota deras livsfrukt</t> <t>från jorden,</t> <t>deras avkomma</t> <t>från människors barn,</t>


text:
<t>för de ville dra ondska över dig,</t> <t>de smidde listiga planer</t> <t>men förmår ingenting.</t>


text:
<t><f>ⓝ</f> Du ska driva dem tillbaka,</t> <t>du ska sikta med din båge</t> <t>mot deras ansikten. <pb/></t>


text:
<t>Res dig<f>[62]</f>, HERRE, i din makt!</t> <t>Vi vill spela och sjunga</t> <t>om din väldiga kraft.</t>


text:
<pb/><t><f>ⓞ</f> Min Gud, min Gud,</t> <t>varför har du övergett mig?</t> <t>Jag ropar och klagar,</t> <t>men min frälsning är fjärran.<f>[63]</f></t>


text:
<t><f>ⓟ</f> Min Gud, jag ropar om dagen</t> <t>men du svarar inte,</t> <t>och om natten</t> <t>men får ingen ro. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓡ</f> Till dig ropade de och fick hjälp,</t> <t>de förtröstade på dig</t> <t>och behövde inte skämmas. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓢ</f> Men jag är en mask</t> <t>och inte en människa,</t> <t>hånad av människor</t> <t>och föraktad av folket.</t>


text:
<t><f>ⓤ</f> "Anförtro dig<f>[64]</f> åt HERREN!</t> <t>Han får befria och rädda honom,</t> <t>han älskar ju honom."<f>[65]</f> <pb/></t>


text:
<t><f>ⓥ</f> Det var du som drog mig</t> <t>ut ur moderlivet,</t> <t>du gjorde mig trygg</t> <t>vid min mors bröst.</t>


text:
<t>På dig är jag kastad</t> <t>ända från modersskötet,</t> <t>från moderlivet är du min Gud. <pb/></t>


text:
<t>Jag rinner bort som vatten,</t> <t>alla mina leder har skilts åt.</t> <t>Mitt hjärta är som vax,</t> <t>det smälter i mitt inre.</t>


text:
<t><f>ⓧ</f> Min kraft är uttorkad</t> <t>som en krukskärva,</t> <t>min tunga fastnar i gommen.</t> <t>Du lägger mig i dödens stoft.<f>[67]</f></t>


text:
<t><f>ⓨ</f> Hundar omger mig,</t> <t>de ondas hop omringar mig,</t> <t>de har genomborrat<f>[68]</f></t> <t>mina händer och fötter.</t>


text:
<t><f>ⓩ</f> De delar mina kläder mellan sig</t> <t>och kastar lott om min klädnad.<f>[69]</f> <pb/></t>


text:
<t>Men du, HERRE,</t> <t>var inte långt borta!</t> <t>Du min styrka,</t> <t>skynda till min hjälp!</t>


text:
<t><f>ⓑ</f> Jag ska förkunna ditt namn</t> <t>för mina bröder,</t> <t>mitt i församlingen</t> <t>ska jag lovsjunga dig.<f>[70]</f></t>


text:
<t>Ni som vördar HERREN,</t> <t>lova honom!</t> <t>Ära honom, alla Jakobs barn,</t> <t>och bäva för honom,</t> <t>alla Israels barn,</t>


text:
<t><f>ⓒ</f> för han föraktade inte</t> <t>den förtrycktes lidande</t> <t>och såg inte på honom med avsky.</t> <t>Han dolde inte sitt ansikte</t> <t>för honom</t> <t>utan lyssnade när han ropade</t> <t>till honom. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓓ</f> Från dig kommer mitt lov</t> <t>i den stora församlingen.</t> <t>Jag ska uppfylla mina löften</t> <t>inför dem som vördar honom.</t>


text:
<t><f>ⓔ</f> De ödmjuka ska äta och bli mätta,</t> <t>de som söker HERREN</t> <t>ska lova honom.</t> <t>Era hjärtan ska leva för evigt. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓕ</f> Alla jordens ändar ska minnas det</t> <t>och omvända sig till HERREN,</t> <t>folkens alla släkter</t> <t>ska tillbe inför dig,</t>


text:
<t><f>ⓗ</f> Alla mäktiga på jorden</t> <t>ska äta och tillbe,</t> <t>inför honom ska de</t> <t>böja knä,</t> <t>alla som går ner i stoftet</t> <t>och inte kan hålla sin själ vid liv.<f>[71]</f> <pb/></t>


text:
<t><f>ⓙ</f> De ska träda fram</t> <t>och förkunna hans rättfärdighet</t> <t>för det folk som ska födas:</t> <t>att han har gjort det.</t>


text:
<pb/><e><f>ⓚ</f> En psalm av David.</e> <pb/><t>HERREN är min herde,</t> <t>mig ska inget fattas.</t>


text:
<t><f>ⓛ</f> Han låter mig vila på gröna ängar,</t> <t>han för mig till vatten</t> <t>där jag finner ro.</t>


text:
<t><f>ⓜ</f> Han ger liv åt<f>[72]</f> min själ,</t> <t>han leder mig på rätta vägar</t> <t>för sitt namns skull. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓝ</f> Även om jag vandrar</t> <t>i dödsskuggans dal</t> <t>fruktar jag inget ont,</t> <t>för du är med mig.</t> <t>Din käpp och stav<f>[73]</f>,</t> <t>de tröstar mig.</t>


text:
<t><f>ⓞ</f> Du dukar för mig ett bord</t> <t>i mina fienders åsyn,</t> <t>du smörjer mitt huvud med olja<f>[74]</f></t> <t>och låter min bägare flöda över.</t>


text:
<t><f>ⓟ</f> Ja, godhet och nåd ska följa mig</t> <t>i alla mina livsdagar,</t> <t>och jag ska bo i<f>[75]</f> HERRENS hus</t> <t>för alltid.</t>


text:
<f>[76]</f><f>[77]</f> <pb/><e><f>ⓠ</f> Av David. En psalm.</e> <pb/><t>Jorden är HERRENS</t> <t>med allt vad den rymmer,</t> <t>världen med dem som bor i den,</t>


text:
<t><f>ⓡ</f> för han har grundat den på haven</t> <t>och fäst den på de strömmande</t> <t>vattnen. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓣ</f> Den som har oskyldiga händer</t> <t>och rent hjärta,</t> <t>som inte vänder sin själ till lögn</t> <t>och inte svär falskt.</t>


text:
<t><f>ⓤ</f> Han får välsignelse från HERREN</t> <t>och rättfärdighet</t> <t>från sin frälsnings Gud.</t>


text:
<t><f>ⓥ</f> Sådant är släktet</t> <t>som frågar efter honom,</t> <t>de som söker ditt ansikte</t> <t>är Jakobs barn.<f>[78]</f> <e>Sela</e> <pb/></t>


text:
<t><f>ⓦ</f> Höj era huvuden, ni portar,</t> <t>höj er, ni eviga dörrar,</t> <t>så att ärans kung kan tåga in!</t>


text:
<t><f>ⓧ</f> Vem är han, ärans kung?</t> <t>Det är HERREN, stark och väldig,</t> <t>HERREN, väldig i strid. <pb/></t>


text:
<t>Höj era huvuden, ni portar,</t> <t>höj er, ni eviga dörrar,</t> <t>så att ärans kung kan tåga in!</t>


text:
<t><f>ⓨ</f> Min Gud, jag litar på dig.</t> <t>Låt mig inte behöva skämmas<f>[80]</f>,</t> <t>låt inte mina fiender</t> <t>triumfera över mig!</t>


text:
<t><f>ⓩ</f> Nej, ingen som hoppas på dig</t> <t>ska skämmas.</t> <t>Skämmas ska de som sviker</t> <t>utan orsak. <pb/></t>


text:
<t>Led mig i din sanning och lär mig,</t> <t>för du är min frälsnings Gud,</t> <t>på dig hoppas jag alltid.</t>


text:
<t><f>ⓒ</f> Tänk inte på min ungdoms synder</t> <t>och brott,</t> <t>utan tänk på mig efter din nåd,</t> <t>för din godhets skull, HERRE. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓕ</f> Alla HERRENS vägar</t> <t>är nåd och sanning</t> <t>för dem som håller hans förbund</t> <t>och vittnesbörd.</t>


text:
<t><f>ⓖ</f> Den som vördar<f>[81]</f> HERREN</t> <t>undervisar han om vägen</t> <t>han ska välja.</t>


text:
<t><f>ⓘ</f> HERREN är förtrolig</t> <t>med dem som vördar honom,</t> <t>sitt förbund gör han känt för dem<f>[82]</f>. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓙ</f> Mina ögon ser alltid</t> <t>upp till HERREN,</t> <t>för han drar mina fötter ur nätet.</t>


text:
<t>Bevara min själ och rädda mig,</t> <t>låt mig inte behöva skämmas,</t> <t>för jag flyr till dig.</t>


text:
<pb/><e><f>ⓜ</f> Av David.</e> <pb/><t>Döm mig rättvist, HERRE,</t> <t>jag är oskyldig!</t> <t>Jag litar på HERREN</t> <t>utan att vackla.</t>


text:
<t><f>ⓝ</f> Granska mig, HERRE,</t> <t>och pröva mig,</t> <t>rannsaka mina njurar</t> <t>och mitt hjärta.</t>


text:
<t><f>ⓤ</f> de som har ondska<f>[83]</f> i sina händer</t> <t>och högra handen full av mutor. <pb/></t>


text:
<pb/><e><f>ⓦ</f> Av David.</e> <pb/><t>HERREN är mitt ljus</t> <t>och min frälsning.</t> <t>Vem skulle jag frukta?</t> <t>HERREN försvarar mitt liv.</t> <t>Vem skulle jag vara rädd för?</t>


text:
<t>När de onda kommer emot mig</t> <t>för att sluka mig,</t> <t>mina motståndare och fiender,</t> <t>då ska de själva snava och falla.</t>


text:
<t><f>ⓧ</f> Om en här belägrar mig</t> <t>räds inte mitt hjärta,</t> <t>om krig bryter ut mot mig</t> <t>är jag ändå trygg. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓨ</f> Ett har jag begärt av HERREN,</t> <t>detta söker jag:</t> <t>att få bo i HERRENS hus</t> <t>i alla mina livsdagar,</t> <t>för att se HERRENS ljuvlighet</t> <t>och söka honom i<f>[84]</f> hans tempel.</t>


text:
<t><f>ⓩ</f> Han gömmer mig i sin hydda</t> <t>på olyckans dag,</t> <t>han beskyddar mig i sitt tält,</t> <t>han för mig upp på klippan.</t>


text:
<t>Nu är mitt huvud högt</t> <t>över mina fiender omkring mig.</t> <t>Jag vill offra jublets offer i hans tält,</t> <t>jag vill sjunga och spela</t> <t>till HERREN. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓐ</f> Mitt hjärta tänker på ditt ord:</t> <t>"Sök mitt ansikte!"<f>[85]</f></t> <t>Ditt ansikte, HERRE, söker jag. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓑ</f> Dölj inte ditt ansikte för mig,</t> <t>avvisa inte din tjänare i vrede,</t> <t>du som har varit min hjälp.</t> <t>Släpp mig inte, överge mig inte,</t> <t>du min frälsnings Gud.</t>


text:
<t><f>ⓒ</f> Visa mig, HERRE, din väg,</t> <t>led mig på en jämn stig</t> <t>för mina förföljares skull.</t>


text:
<t><f>ⓓ</f> Utlämna mig inte</t> <t>åt mina fienders vilja,</t> <t>för falska vittnen stiger fram</t> <t>mot mig och andas våld. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓕ</f> Hoppas på HERREN,</t> <t>var stark och modig i ditt hjärta</t> <t>och hoppas på HERREN!</t>


text:
<pb/><e><f>ⓖ</f> Av David.</e> <pb/><t>Till dig, HERRE, ropar jag.</t> <t>Min klippa, var inte stum</t> <t>mot mig!</t> <t>Om du är tyst mot mig,</t> <t>blir jag som de</t> <t>som går ner i graven.</t>


text:
<t><f>ⓗ</f> Hör min bön om nåd</t> <t>när jag ropar till dig,</t> <t>när jag lyfter mina händer</t> <t>mot det allra heligaste</t> <t>i din helgedom. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓘ</f> Släpa inte bort mig</t> <t>med gudlösa och förbrytare,</t> <t>med dem som talar vänligt</t> <t>med sin nästa</t> <t>men har ondska i sitt hjärta.</t>


text:
<t><f>ⓙ</f> Löna dem för deras handlingar,</t> <t>för deras onda gärningar.</t> <t>Löna dem för deras händers verk,</t> <t>ge dem för det de har gjort,</t>


text:
<t><f>ⓚ</f> för de bryr sig inte om</t> <t>HERRENS gärningar,</t> <t>hans händers verk.</t> <t>Därför ska han riva ner dem</t> <t>och inte bygga upp dem. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓛ</f> HERREN är min styrka</t> <t>och min sköld.</t> <t>På honom litar mitt hjärta,</t> <t>jag får hjälp</t> <t>och mitt hjärta jublar.</t> <t>Honom vill jag tacka</t> <t>med min sång. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓜ</f> HERREN är sitt folks styrka,</t> <t>han är ett frälsningens värn</t> <t>för sin smorde.</t>


text:
<t><f>ⓝ</f> Fräls ditt folk</t> <t>och välsigna din arvedel!</t> <t>Var deras herde</t> <t>och bär dem för evigt.</t>


text:
<pb/><e><f>ⓞ</f> En psalm av David.</e> <pb/><t>Ge åt HERREN, ni Guds söner,</t> <t>ge åt HERREN ära och makt!</t>


text:
<t><f>ⓟ</f> HERRENS röst hörs över vattnen,</t> <t>ärans Gud dundrar,</t> <t>HERREN över väldiga vatten.</t>


text:
<t>Han får dem att hoppa som kalvar,</t> <t>Libanon och Sirjon<f>[86]</f></t> <t>som unga vildoxar. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓡ</f> HERRENS röst får öknen att bäva,</t> <t>HERREN får Kadesh öken<f>[87]</f></t> <t>att bäva.</t>


text:
<t><f>ⓢ</f> HERRENS röst får hindar att föda<f>[88]</f></t> <t>och rycker bort skogarnas kläder.</t> <t>Allt i hans tempel</t> <t>förkunnar hans ära. <pb/></t>


text:
<pb/><t>Jag vill upphöja dig, HERRE,</t> <t>för du drog mig upp ur djupet</t> <t>och lät inte mina fiender</t> <t>triumfera över mig.</t>


text:
<t><f>ⓦ</f> HERRE, du förde min själ</t> <t>upp ur dödsriket,</t> <t>du tog mig levande bort</t> <t>från dem som går<f>[90]</f> ner</t> <t>i graven. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓨ</f> Hans vrede varar ett ögonblick,</t> <t>hans nåd hela livet.<f>[91]</f></t> <t>På kvällen gästar gråt,</t> <t>på morgonen kommer jubel. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓩ</f> HERRE, i din nåd gav du</t> <t>styrka åt mitt berg,</t> <t>men du dolde ditt ansikte</t> <t>och jag blev förskräckt.</t>


text:
<t>Vad vinner du på mitt blod,</t> <t>på att jag går ner i graven?</t> <t>Kan stoftet tacka dig?</t> <t>Kan det förkunna din trofasthet?</t>


text:
<t>Du förvandlade min klagan till dans,</t> <t>du lossade min sorgdräkt</t> <t>och klädde mig i glädje.</t>


text:
<t><f>ⓐ</f> Därför ska min ära<f>[92]</f></t> <t>sjunga till dig utan att tystna.</t> <t>HERRE min Gud,</t> <t>jag vill tacka dig för evigt.</t>


text:
<pb/><t><f>ⓑ</f> Till dig, HERRE, tar jag min tillflykt.</t> <t>Låt mig aldrig behöva skämmas,</t> <t>rädda mig i din rättfärdighet.</t>


text:
<t><f>ⓒ</f> Vänd ditt öra till mig,</t> <t>skynda till min räddning!</t> <t>Var min fasta klippa,</t> <t>en borg till min frälsning,</t>


text:
<t><f>ⓓ</f> för du är min klippa och min borg.</t> <t>Du ska leda och föra mig</t> <t>för ditt namns skull,</t>


text:
<t><f>ⓕ</f> I din hand<f>[93]</f> överlämnar jag</t> <t>min ande.</t> <t>Du har friköpt mig, HERRE,</t> <t>du trofaste Gud. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓖ</f> Jag hatar<f>[94]</f> dem som håller fast</t> <t>vid tomma avgudar,</t> <t>jag litar på HERREN.</t>


text:
<t><f>ⓗ</f> Jag vill jubla och glädjas</t> <t>över din nåd,</t> <t>att du ser mitt lidande</t> <t>och känner min själ i nöden.</t>


text:
<t><f>ⓘ</f> Du utlämnar mig inte</t> <t>i fiendens hand,</t> <t>du ställer mina fötter</t> <t>på rymlig plats. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓙ</f> Förbarma dig över mig, HERRE,</t> <t>jag är i nöd!</t> <t>Grämelse förtär mitt öga,</t> <t>min själ och min kropp.</t>


text:
<t><f>ⓚ</f> Mitt liv försvinner i sorg,</t> <t>mina år i suckan.</t> <t>Min kraft är bruten</t> <t>genom min synd<f>[95]</f>,</t> <t>mina ben<f>[96]</f> förtärs</t>


text:
<t><f>ⓛ</f> för alla mina fienders skull.</t> <t>Jag har blivit en skam</t> <t>för mina grannar</t> <t>och en skräck</t> <t>för dem som känner mig.</t> <t>De som ser mig på gatan</t> <t>flyr för mig.</t>


text:
<t>Jag är glömd och borta</t> <t>ur deras hjärtan, som död,</t> <t>jag har blivit som ett krossat kärl.</t>


text:
<t><f>ⓜ</f> Jag hör vad många viskar,</t> <t>skräck från alla håll!</t> <t>De gaddar ihop sig mot mig,</t> <t>smider planer för att ta mitt liv. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓝ</f> Min tid är i dina händer.</t> <t>Rädda mig från mina fienders hand,</t> <t>från dem som förföljer mig.</t>


text:
<t><f>ⓟ</f> HERRE, låt mig inte</t> <t>behöva skämmas,</t> <t>jag ropar till dig!</t> <t>Låt de gudlösa få skämmas,</t> <t>låt dem tystna i dödsriket.</t>


text:
<t>Låt lögnarnas läppar förstummas,</t> <t>de som talar fräckhet i högmod</t> <t>och förakt mot den rättfärdige. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓠ</f> Hur stor är inte din godhet,</t> <t>som du sparar åt dem</t> <t>som vördar dig</t> <t>och visar i människors åsyn</t> <t>mot dem som flyr till dig!</t>


text:
<t><f>ⓡ</f> Du tar dem i ditt ansiktes beskydd</t> <t>mot människors intriger,</t> <t>du gömmer dem i din hydda</t> <t>undan elaka tungor. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓢ</f> Lovad är HERREN!</t> <t>Han har visat mig</t> <t>sin underbara nåd</t> <t>i en belägrad<f>[97]</f> stad.</t>


text:
<t><f>ⓣ</f> Jag sade i min ångest:</t> <t>"Jag är avskuren från dina ögon!"</t> <t>Men du hörde min bön om nåd</t> <t>när jag ropade till dig. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓤ</f> Älska HERREN,</t> <t>alla ni hans trogna!</t> <t>HERREN bevarar de trofasta,</t> <t>men den som handlar i högmod</t> <t>straffar han strängt.</t>


text:
<pb/><e><f>ⓦ</f> En vishetspsalm<f>[98]</f> av David.</e> <pb/><t>Salig är den som fått</t> <t>sitt brott förlåtet,</t> <t>sin synd övertäckt!</t>


text:
<t>Salig är den som HERREN inte</t> <t>tillräknar synd</t> <t>och som i sin ande är utan svek. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓨ</f> Dag och natt var din hand</t> <t>tung över mig,</t> <t>min kraft rann bort</t> <t>som i sommarens torka.<f>[99]</f> <e>Sela</e> <pb/></t>


text:
<t><f>ⓩ</f> Då erkände jag min synd för dig</t> <t>och dolde inte min skuld.</t> <t>Jag sade: "Jag vill bekänna</t> <t>mina brott för HERREN" —</t> <t>då förlät du mig min syndaskuld.</t> <t><e>Sela</e> <pb/></t>


text:
<t><f>ⓐ</f> Därför ska alla trogna be till dig</t> <t>medan du går att finna.</t> <t>Om väldiga vattenfloder kommer</t> <t>ska de inte nå dem.</t>


text:
<t><f>ⓑ</f> Du är mitt beskydd,</t> <t>du bevarar mig från nöd,</t> <t>du omger mig</t> <t>med frälsningens jubel. <e>Sela</e> <pb/></t>


text:
<t><f>ⓒ</f> Jag vill lära dig och undervisa dig</t> <t>om den väg du ska vandra,</t> <t>jag vill ge dig råd</t> <t>och låta mitt öga vaka över dig.</t>


text:
<t><f>ⓓ</f> Var inte som en häst eller mula</t> <t>som saknar förstånd,</t> <t>som måste tämjas</t> <t>med töm och betsel</t> <t>om de ska komma till dig. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓔ</f> Den gudlöse har många plågor,</t> <t>men den som litar på HERREN</t> <t>omger han med nåd.</t>


text:
<t><f>ⓕ</f> Gläd er i HERREN och fröjda er,</t> <t>ni rättfärdiga,</t> <t>jubla, alla ni som har ärliga hjärtan!</t>


text:
<t><f>ⓛ</f> Himlen är skapad</t> <t>genom HERRENS ord,</t> <t>hela dess här</t> <t>genom hans muns ande.</t>


text:
<t><f>ⓜ</f> Han samlar havets vatten</t> <t>som i en hög<f>[101]</f>,</t> <t>han lägger djupen</t> <t>i förvaringsrum.</t>


text:
<t><f>ⓝ</f> för han sade och det blev till,</t> <t>han befallde och det stod där<f>[102]</f>. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓟ</f> Men HERRENS plan</t> <t>består för evigt,</t> <t>hans hjärtas tankar</t> <t>från släkte till släkte. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓠ</f> Saligt är det folk</t> <t>som har HERREN till sin Gud,</t> <t>det folk han har utvalt</t> <t>till sin arvedel.</t>


text:
<t><f>ⓣ</f> En kung segrar inte</t> <t>genom stor armé,</t> <t>en hjälte räddar sig inte</t> <t>genom stor styrka.</t>


text:
<t><f>ⓥ</f> Men HERRENS ögon ser till dem</t> <t>som vördar honom,</t> <t>till dem som hoppas på hans nåd,</t>


text:
<t><f>ⓦ</f> för att rädda deras själ från döden</t> <t>och hålla dem vid liv</t> <t>i hungerns tid. <pb/></t>


text:
<pb/><f>[103]</f> <e><f>ⓨ</f> Av David, när han spelade galen inför Abimelek<f>[104]</f>, som drev bort honom så att han kom undan.</e>


text:
<pb/><t><f>ⓩ</f> Jag vill alltid prisa HERREN,</t> <t>hans lov ska ständigt</t> <t>vara i min mun.</t>


text:
<t><f>ⓐ</f> Min själ ska vara stolt i HERREN,</t> <t>de ödmjuka ska höra det</t> <t>och glädjas.</t>


text:
<t><f>ⓑ</f> Jag sökte HERREN</t> <t>och han svarade mig,</t> <t>han räddade mig</t> <t>från allt som skrämde mig.</t>


text:
<t>De som ser upp till honom</t> <t>strålar av fröjd,</t> <t>deras ansikten<f>[105]</f> behöver inte</t> <t>rodna av skam.</t>


text:
<t>Här är en plågad som ropade,</t> <t>och HERREN hörde honom</t> <t>och frälste honom</t> <t>ur all hans nöd.</t>


text:
<t><f>ⓒ</f> HERRENS ängel vakar</t> <t>runt dem som vördar honom,</t> <t>och han befriar dem. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓔ</f> Vörda HERREN, ni hans heliga,</t> <t>för de som vördar honom</t> <t>saknar ingenting.</t>


text:
<t><f>ⓕ</f> Unga lejon lider nöd och hungrar,</t> <t>men de som söker HERREN</t> <t>saknar inget gott. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓗ</f> Vakta då din tunga</t> <t>från det som är ont,</t> <t>dina läppar från att tala svek.</t>


text:
<t><f>ⓙ</f> HERRENS ögon är vända</t> <t>till de rättfärdiga</t> <t>och hans öron till deras rop.</t>


text:
<t><f>ⓚ</f> Men HERRENS ansikte</t> <t>är emot dem som gör det onda,</t> <t>för att utplåna minnet av dem</t> <t>från jorden. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓜ</f> HERREN är nära dem</t> <t>som har ett förkrossat hjärta</t> <t>och frälser dem</t> <t>som har en bedrövad ande.</t>


text:
<t><f>ⓞ</f> Han bevarar alla hans ben,</t> <t>inte ett enda av dem ska krossas.<f>[106]</f> <pb/></t>


text:
<t>Ondskan blir den gudlöses död,</t> <t>och de som hatar den rättfärdige</t> <t>ska stå med skuld.</t>


text:
<t><f>ⓟ</f> Men HERREN friköper</t> <t>sina tjänares själar,</t> <t>och ingen som flyr till honom</t> <t>ska stå med skuld.</t>


text:
<pb/><e>Av David.</e> <pb/><t>HERRE, kämpa mot dem</t> <t>som kämpar mot mig,</t> <t>strid mot dem</t> <t>som strider mot mig!</t>


text:
<t>dra fram spjutet</t> <t>och spärra vägen</t> <t>för mina förföljare.</t> <t>Säg till min själ:</t> <t>"Jag är din frälsning!" <pb/></t>


text:
<t><f>ⓠ</f> Låt dem som vill ta mitt liv</t> <t>få skam och vanära,</t> <t>låt dem som planerar min olycka</t> <t>tvingas tillbaka med skam.</t>


text:
<t><f>ⓣ</f> Utan orsak dolde de sin nätgrop</t> <t>för att fånga mig,</t> <t>utan orsak grävde de den</t> <t>för att ta mitt liv.</t>


text:
<t><f>ⓤ</f> Låt fördärvet drabba dem oväntat,</t> <t>låt dem fastna i nätet de lagt ut</t> <t>och falla i gropen</t> <t>till sitt eget fördärv. <pb/></t>


text:
<t>Varje ben i min kropp ska säga:</t> <t>"HERRE, vem är som du?</t> <t>Du räddar den svage</t> <t>från hans överman,</t> <t>den svage och fattige</t> <t>från den som plundrar honom." <pb/></t>


text:
<t><f>ⓨ</f> Men jag gick i sorgdräkt</t> <t>när de var sjuka,</t> <t>jag späkte min själ med fasta</t> <t>och bad med böjt huvud<f>[107]</f>.</t>


text:
<t>Jag gjorde som för min vän,</t> <t>som för min bror,</t> <t>jag gick sorgklädd och böjd</t> <t>som när man sörjer sin mor. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓩ</f> Men när jag faller</t> <t>gläder de sig och gaddar ihop sig,</t> <t>uslingar jag inte känner</t> <t>gaddar ihop sig mot mig.</t> <t>De river i mig utan uppehåll.</t>


text:
<t><f>ⓐ</f> Bland gudlösa som hånar</t> <t>för en kaka bröd<f>[108]</f></t> <t>gnisslar de tänder mot mig. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓑ</f> Herre, hur länge ska du se på?</t> <t>Befria min själ från deras härjningar,</t> <t>mitt dyrbara liv från lejonen.</t>


text:
<t><f>ⓒ</f> Jag ska tacka dig</t> <t>i den stora församlingen,</t> <t>prisa dig bland mycket folk. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓓ</f> Låt inte mina svekfulla<f>[109]</f> fiender</t> <t>få triumfera över mig,</t> <t>låt inte dem som hatar mig</t> <t>utan orsak</t> <t>få blinka med ögonen.</t>


text:
<t><f>ⓔ</f> De spärrar upp sina gap mot mig,</t> <t>de säger: "Haha, haha!</t> <t>Vi har sett det med egna ögon!" <pb/></t>


text:
<t><f>ⓖ</f> Vakna, res dig till mitt försvar,</t> <t>ta dig an min sak,</t> <t>min Gud och Herre!</t>


text:
<t><f>ⓗ</f> Döm mig efter din rättfärdighet,</t> <t>HERRE min Gud!</t> <t>Låt dem inte triumfera över mig,</t>


text:
<t>låt dem inte få säga i sina hjärtan:</t> <t>"Haha! Precis som vi ville!"</t> <t>Låt dem inte få säga:</t> <t>"Vi slukade honom!"</t>


text:
<t><f>ⓘ</f> Låt alla som gläds åt min olycka</t> <t>få skämmas och blygas,</t> <t>låt dem som förhäver sig över mig</t> <t>kläs i skam och vanära. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓙ</f> Men låt dem som unnar mig min rätt</t> <t>få jubla och glädjas,</t> <t>låt dem alltid få säga:</t> <t>"HERREN är stor,</t> <t>han unnar sin tjänare frid!"</t>


text:
<pb/><t><f>ⓛ</f> I mitt hjärta hör jag</t> <t>vad synden viskar</t> <t>till den gudlöse.</t> <t>Han har ingen gudsfruktan</t> <t>för ögonen,</t>


text:
<t><f>ⓝ</f> Han tänker ut ondska på sin bädd,</t> <t>han går en väg som inte är god.</t> <t>Han skyr inte något ont. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓟ</f> Din rättfärdighet</t> <t>är som väldiga berg,</t> <t>dina domar</t> <t>som det stora havsdjupet.</t> <t>Både människor och djur</t> <t>räddar du, HERRE.</t>


text:
<t><f>ⓠ</f> Hur dyrbar är inte din nåd, o Gud!</t> <t>Människors barn har sin tillflykt</t> <t>i dina vingars skugga.</t>


text:
<t><f>ⓡ</f> De mättas av rika gåvor i ditt hus,</t> <t>av din ljuvlighets ström</t> <t>ger du dem att dricka.</t>


text:
<t>Låt din nåd bli kvar</t> <t>över dem som känner dig,</t> <t>din rättfärdighet över dem</t> <t>som har ärliga hjärtan.</t>


text:
<t>Låt inte de stoltas fot</t> <t>trampa på mig</t> <t>eller de gudlösas hand</t> <t>driva bort mig. <pb/></t>


text:
<pb/><f>[111]</f> <e><f>ⓤ</f> Av David.</e> <pb/><t>Gräm dig inte över de onda,</t> <t>avundas inte dem som gör orätt.</t>


text:
<t><f>ⓧ</f> Han ska låta din rättfärdighet</t> <t>gå fram som ljuset,</t> <t>din rätt som middagssolen.</t>


text:
<t><f>ⓨ</f> Var stilla inför HERREN</t> <t>och vänta på honom.</t> <t>Gräm dig inte över den</t> <t>som har framgång,</t> <t>som gör upp onda planer.</t>


text:
<t><f>ⓩ</f> Släpp vreden och lämna ilskan.</t> <t>Gräm dig inte,</t> <t>det för bara ont med sig.</t>


text:
<t><f>ⓐ</f> Ännu en liten tid,</t> <t>så finns där ingen gudlös.</t> <t>När du ser på hans plats</t> <t>är han borta.</t>


text:
<t><f>ⓒ</f> Den gudlöse smider planer</t> <t>mot den rättfärdige,</t> <t>han gnisslar tänder mot honom.</t>


text:
<t>De gudlösa drar svärdet</t> <t>och spänner sin båge</t> <t>för att fälla den svage och fattige,</t> <t>för att slakta dem</t> <t>som går på rätta vägar.</t>


text:
<t><f>ⓗ</f> De behöver inte skämmas</t> <t>i onda tider,</t> <t>i hungerns dagar blir de mättade.</t>


text:
<t><f>ⓘ</f> Men de gudlösa ska gå under.</t> <t>HERRENS fiender försvinner</t> <t>som ängarnas prakt,</t> <t>de försvinner som rök<f>[114]</f>.</t>


text:
<t><f>ⓙ</f> Den gudlöse lånar</t> <t>och betalar inte tillbaka,</t> <t>men den rättfärdige är barmhärtig</t> <t>och generös.</t>


text:
<t><f>ⓚ</f> De HERREN välsignar</t> <t>ska ärva landet,</t> <t>men de han förbannar ska utrotas.</t>


text:
<t>Ung har jag varit</t> <t>och nu är jag gammal,</t> <t>men aldrig har jag sett</t> <t>en rättfärdig övergiven</t> <t>eller hans barn tigga om bröd.</t>


text:
<t><f>ⓜ</f> Han är alltid barmhärtig</t> <t>och lånar ut,</t> <t>och hans barn är till välsignelse.</t>


text:
<t><f>ⓞ</f> HERREN älskar det rätta,</t> <t>han överger inte sina trogna.</t> <t>De blir bevarade för evigt,</t> <t>men de gudlösas ättlingar</t> <t>blir utrotade.</t>


text:
<t><f>ⓡ</f> Den gudlöse spejar</t> <t>på den rättfärdige</t> <t>och söker tillfälle att döda honom.</t>


text:
<t><f>ⓢ</f> Men HERREN utlämnar honom inte</t> <t>i hans hand</t> <t>och låter honom inte bli fälld</t> <t>i rätten.</t>


text:
<t><f>ⓣ</f> Hoppas på HERREN</t> <t>och håll dig på hans väg,</t> <t>så upphöjer han dig</t> <t>och du får ärva landet.</t> <t>Du ska se hur de gudlösa utrotas.</t>


text:
<t><f>ⓤ</f> Jag såg en gudlös tyrann,</t> <t>han bredde ut sig</t> <t>som ett frodigt rotat träd.<f>[115]</f></t>


text:
<t><f>ⓥ</f> Men han försvann</t> <t>och nu är han borta,<f>[116]</f></t> <t>jag sökte honom</t> <t>men fann honom inte.</t>


text:
<t><f>ⓦ</f> Betrakta den oskyldige,</t> <t>se på den ärlige,</t> <t>det finns en framtid</t> <t>för fridens man.</t>


text:
<t><f>ⓨ</f> De rättfärdigas frälsning</t> <t>kommer från HERREN,</t> <t>han är deras borg i nödens tid.</t>


text:
<t><f>ⓩ</f> HERREN hjälper dem och befriar dem,</t> <t>han befriar dem från de gudlösa</t> <t>och frälser dem,</t> <t>för de tar sin tillflykt till honom.</t>


text:
<t>Jag har inget helt i min kropp</t> <t>på grund av din vrede,</t> <t>ingen frid i mina ben</t> <t>på grund av min synd. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓒ</f> Min syndaskuld</t> <t>går mig över huvudet,</t> <t>den tynger mig</t> <t>som en alltför tung börda.</t>


text:
<t>Mitt hjärta slår häftigt,</t> <t>min kraft har lämnat mig.</t> <t>Mina ögons ljus är också borta. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓔ</f> Mina nära och kära</t> <t>håller sig borta från min plåga,</t> <t>mina närmaste stannar på avstånd.</t>


text:
<t>De som vill ta mitt liv lägger snaror,</t> <t>de som söker min olycka</t> <t>talar om min undergång.</t> <t>Ständigt tänker de på svek. <pb/></t>


text:
<t>Jag tänker:</t> <t>Låt dem inte triumfera över mig</t> <t>eller förhäva sig över mig</t> <t>när min fot vacklar,</t>


text:
<t><f>ⓘ</f> De lönar gott med ont,</t> <t>de är emot mig</t> <t>för att jag strävar efter det goda. <pb/></t>


text:
<pb/><t><f>ⓛ</f> Jag sade:</t> <t>"Jag ska akta mig</t> <t>för att synda med min tunga,</t> <t>jag ska sätta lås för min mun</t> <t>så länge den gudlöse</t> <t>är framför mig."</t>


text:
<t><f>ⓜ</f> Jag blev stum och tyst,</t> <t>jag höll inne även med det goda,</t> <t>och min plåga blev allt värre.</t>


text:
<t><f>ⓝ</f> Mitt hjärta brann inom mig,</t> <t>medan jag grubblade</t> <t>brann det som en eld. <pb/>Då talade jag</t> <t>med min tunga:</t>


text:
<t><f>ⓞ</f> HERRE, lär mig förstå mitt slut,</t> <t>att mina dagar har en gräns,</t> <t>så att jag inser hur förgänglig</t> <t>jag är.</t>


text:
<t><f>ⓟ</f> Som en handsbredd</t> <t>har du gjort mina dagar,</t> <t>min livslängd är som ingenting</t> <t>inför dig.</t> <t>Alla människor är bara en vindpust,</t> <t>hur säkra de än står. <e>Sela</e> <pb/></t>


text:
<t><f>ⓠ</f> Som en skuggbild</t> <t>vandrar människan omkring,</t> <t>oroar sig till ingen nytta,</t> <t>samlar på hög</t> <t>och vet inte vem som får det. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓣ</f> När du tuktar någon för hans skuld,</t> <t>förtär du som mal det han har kärt.</t> <t>Alla människor är bara</t> <t>en vindpust. <e>Sela</e> <pb/></t>


text:
<t><f>ⓤ</f> Hör min bön, HERRE,</t> <t>lyssna till mitt rop!</t> <t>Var inte tyst inför mina tårar,</t> <t>för jag är en främling hos dig,</t> <t>en gäst som alla mina fäder.</t>


text:
<t><f>ⓥ</f> Vänd bort din blick från mig,</t> <t>så att jag kan le igen</t> <t>innan jag går bort</t> <t>och inte finns här mer.</t>


text:
<pb/><t><f>ⓦ</f> Jag väntade och väntade på HERREN,</t> <t>och han böjde sig till mig</t> <t>och hörde mitt rop.</t>


text:
<t><f>ⓧ</f> Han drog mig upp ur fördärvets grop,</t> <t>upp ur den djupa dyn.</t> <t>Han ställde mina fötter på klippan</t> <t>och gjorde mina steg fasta,</t>


text:
<t>han lade en ny sång i min mun,</t> <t>en lovsång till vår Gud.</t> <t>Många ska se det och frukta</t> <t>och förtrösta på HERREN. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓨ</f> Salig är den som har HERREN</t> <t>till sin trygghet<f>[118]</f></t> <t>och inte vänder sig till de stolta,</t> <t>de som viker av till lögn.</t>


text:
<t><f>ⓩ</f> HERRE min Gud,</t> <t>många är undren du gjort</t> <t>och tankarna du tänkt för oss.</t> <t>Inget kan liknas vid dig.</t> <t>Jag vill förkunna</t> <t>och berätta om dem,</t> <t>de är fler än man kan räkna. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓐ</f> Slaktoffer och matoffer</t> <t>vill du inte ha</t> <t>— du har öppnat mina öron<f>[119]</f> —</t> <t>brännoffer och syndoffer</t> <t>begär du inte.</t>


text:
<t><f>ⓑ</f> Därför säger jag:</t> <t>"Se, jag kommer,</t> <t>i bokrullen står det skrivet om mig.</t>


text:
<t><f>ⓒ</f> Att göra din vilja, min Gud,</t> <t>är min glädje.</t> <t>Din lag är i mitt hjärta."<f>[120]</f> <pb/></t>


text:
<t><f>ⓓ</f> Jag förkunnar glädjebudet</t> <t>om rättfärdighet</t> <t>i den stora församlingen,</t> <t>jag sluter inte mina läppar.</t> <t>Du, HERRE, vet det.</t>


text:
<t>Jag döljer inte din rättfärdighet</t> <t>i mitt hjärta,</t> <t>jag talar om din trofasthet</t> <t>och din frälsning.</t> <t>Jag gömmer inte</t> <t>din nåd och din sanning</t> <t>för den stora församlingen. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓔ</f> Du, HERRE, tar inte</t> <t>din barmhärtighet ifrån mig.</t> <t>Din nåd och din sanning</t> <t>ska alltid bevara mig,</t>


text:
<t><f>ⓕ</f> för jag är omgiven av</t> <t>otaliga onda ting.</t> <t>Mina synder har hunnit ifatt mig,</t> <t>jag orkar inte se dem<f>[121]</f>.</t> <t>De är fler än håren på mitt huvud.</t> <t>Mitt mod sviker mig. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓖ</f> Låt alla som vill ta mitt liv</t> <t>möta skam och vanära,</t> <t>låt dem som önskar mig ont</t> <t>vika tillbaka och skämmas.</t>


text:
<t><f>ⓘ</f> Låt alla som söker dig</t> <t>få jubla och glädjas i dig,</t> <t>låt dem som älskar din frälsning</t> <t>alltid säga: "HERREN är stor!" <pb/></t>


text:
<t><f>ⓙ</f> Jag är betryckt och fattig,</t> <t>men Herren tänker på mig.</t> <t>Du är min hjälp och befriare.</t> <t>Min Gud, dröj inte!</t>


text:
<pb/><t><f>ⓚ</f> Salig är den som bryr sig om</t> <t>den fattige!</t> <t>HERREN ska befria honom</t> <t>på olyckans dag.</t>


text:
<t><f>ⓛ</f> HERREN ska bevara honom</t> <t>och hålla honom vid liv,</t> <t>han ska skattas lycklig i landet.</t> <t>Du utlämnar honom inte</t> <t>åt hans fienders vilja.</t>


text:
<t><f>ⓜ</f> HERREN stöder honom</t> <t>vid sjukbädden,</t> <t>under hans sjukdom</t> <t>förvandlar du helt hans läge. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓝ</f> Jag säger:</t> <t>HERRE, förbarma dig över mig!</t> <t>Bota min själ,</t> <t>för jag har syndat mot dig.</t>


text:
<t>Kommer någon och besöker mig</t> <t>talar han tomma ord,</t> <t>han samlar på skvaller</t> <t>och går sedan och sprider det.</t>


text:
<t><f>ⓞ</f> Alla som hatar mig</t> <t>viskar till varandra om mig,</t> <t>de tänker det värsta om mig:</t>


text:
<t><f>ⓟ</f> Även min vän som jag litade på,</t> <t>han som åt mitt bröd,</t> <t>lyfter sin häl mot mig<f>[122]</f>. <pb/></t>


text:
<t>Men du, HERRE,</t> <t>förbarma dig över mig</t> <t>och upprätta mig,</t> <t>så ska jag ge dem vad de förtjänar.</t>


text:
<t><f>ⓠ</f> Du stöder mig i min oskuld</t> <t>och låter mig stå inför ditt ansikte</t> <t>för evigt. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓢ</f> Min själ törstar efter Gud,</t> <t>efter den levande Guden.</t> <t>När får jag komma och träda fram</t> <t>inför Guds ansikte? <pb/></t>


text:
<t><f>ⓣ</f> Mina tårar är min mat</t> <t>dag och natt.</t> <t>Ständigt säger man till mig:</t> <t>"Var är din Gud?"</t>


text:
<t>Jag utgjuter min själ</t> <t>och minns hur jag gick</t> <t>bland folket,</t> <t>hur jag vandrade med dem</t> <t>till Guds hus,</t> <t>med jubelrop och tacksägelse</t> <t>i skaran av högtidsfirare. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓤ</f> Varför så bedrövad, min själ,</t> <t>varför så orolig i mig?</t> <t>Hoppas på Gud.</t> <t>Jag ska åter få tacka honom,</t> <t>min frälsning och min Gud. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓥ</f> Min själ är bedrövad i mig.</t> <t>Därför tänker jag på dig</t> <t>i Jordans land</t> <t>och på Hermons höjder,</t> <t>på Misars berg<f>[124]</f>.<f>[125]</f></t>


text:
<t><f>ⓦ</f> Djup ropar till djup</t> <t>i dånet av dina vattenfall.</t> <t>Alla dina svallande böljor</t> <t>sköljer över mig. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓧ</f> Om dagen sänder HERREN sin nåd,</t> <t>och om natten</t> <t>är hans sång hos mig,</t> <t>en bön till mitt livs Gud. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓨ</f> Jag vill säga till Gud, min klippa:</t> <t>"Varför har du glömt mig?</t> <t>Varför måste jag gå sörjande,</t> <t>trängd av fiender?"</t>


text:
<t><f>ⓩ</f> Det är som att man krossar mina ben</t> <t>när mina fiender hånar mig</t> <t>och ständigt frågar mig:</t> <t>"Var är din Gud?" <pb/></t>


text:
<t><f>ⓐ</f> Varför så bedrövad, min själ,</t> <t>varför så orolig i mig?</t> <t>Hoppas på Gud.</t> <t>Jag ska åter få tacka honom,</t> <t>min frälsning och min Gud.</t>


text:
<pb/><t><f>ⓑ</f> Döm mig rättvist, Gud,</t> <t>ta dig an min sak</t> <t>mot ett kärlekslöst<f>[126]</f> folk!</t> <t>Rädda mig från falska</t> <t>och onda människor,</t>


text:
<t><f>ⓒ</f> för du, Gud, är min styrka.</t> <t>Varför har du förkastat mig?</t> <t>Varför måste jag gå sorgsen,</t> <t>trängd av fiender? <pb/></t>


text:
<t><f>ⓓ</f> Sänd ditt ljus och din sanning.</t> <t>Låt dem leda mig,</t> <t>låt dem föra mig</t> <t>till ditt heliga berg</t> <t>och dina boningar,</t>


text:
<t><f>ⓔ</f> så att jag får gå in till Guds altare,</t> <t>till Gud som är min glädje</t> <t>och fröjd,</t> <t>och tacka dig på harpa,</t> <t>Gud, min Gud! <pb/></t>


text:
<t><f>ⓕ</f> Varför så bedrövad, min själ,</t> <t>varför så orolig i mig?</t> <t>Hoppas på Gud.</t> <t>Jag ska åter få tacka honom,</t> <t>min frälsning och min Gud.</t>


text:
<pb/><t><f>ⓖ</f> Gud, vi har hört med våra öron,</t> <t>våra fäder har berättat för oss</t> <t>om den gärning du gjorde</t> <t>på deras tid, i forna dagar.</t>


text:
<t><f>ⓗ</f> Med din hand</t> <t>fördrev du hednafolken,</t> <t>men våra fäder planterade du.</t> <t>Andra folk förgjorde du,</t> <t>men dem lät du breda ut sig.</t>


text:
<t><f>ⓘ</f> Det var inte med sitt svärd</t> <t>som de intog landet,</t> <t>inte deras egen arm</t> <t>som frälste dem.</t> <t>Nej, det var din högra hand,</t> <t>din arm och ditt ansiktes ljus,</t> <t>för du älskade dem. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓙ</f> Genom dig ska vi slå ner</t> <t>våra fiender,</t> <t>genom ditt namn trampa ner</t> <t>våra motståndare.</t>


text:
<t>Nej, du har frälst oss</t> <t>från våra fiender,</t> <t>du lät dem som hatar oss</t> <t>få skämmas.</t>


text:
<t><f>ⓛ</f> Gud, vi lovar dig dagen lång,</t> <t>vi prisar ditt namn för evigt.</t> <t><e>Sela</e> <pb/></t>


text:
<t><f>ⓜ</f> Ändå har du förkastat oss</t> <t>och vanärat oss,</t> <t>du drar inte ut med våra härar.</t>


text:
<t><f>ⓞ</f> Du gör oss till åtlöje</t> <t>för våra grannar,</t> <t>till spott och spe</t> <t>för dem som bor omkring oss.</t>


text:
<t>Du gör oss till ett ordspråk</t> <t>bland hednafolken,</t> <t>man skakar på huvudet</t> <t>bland folken.</t>


text:
<t><f>ⓠ</f> när jag hör den som hånar och hädar,</t> <t>när jag ser fienden</t> <t>och den hämndlystne. <pb/></t>


text:
<t>Allt detta har drabbat oss,</t> <t>men vi har inte glömt dig</t> <t>eller svikit ditt förbund.</t>


text:
<t>Men du har krossat oss</t> <t>där schakaler bor</t> <t>och låtit dödens skugga</t> <t>falla över oss.</t>


text:
<pb/><t><f>ⓣ</f> Mitt hjärta flödar över av sköna ord,</t> <t>jag säger: Min sång gäller en kung<f>[127]</f>.</t> <t>Min tunga är en snabb skrivares</t> <t>penna.</t>


text:
<t><f>ⓤ</f> Skönast är du bland människors barn,</t> <t>nåd är utgjuten över dina läppar.</t> <t>Därför har Gud välsignat dig</t> <t>för evigt. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓥ</f> Dra så segerrik ut i din härlighet</t> <t>för sanning, ödmjukhet</t> <t>och rättfärdighet.</t> <t>Din högra hand ska visa dig</t> <t>underbara ting.</t>


text:
<t>Dina pilar är skarpa,</t> <t>folken ska falla för dig,</t> <t>kungens fiender ska träffas</t> <t>i hjärtat. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓦ</f> Gud, din tron består</t> <t>i evigheters evighet,</t> <t>ditt rikes spira är rättens spira.</t>


text:
<t><f>ⓧ</f> Du älskar rättfärdighet</t> <t>och hatar orättfärdighet.</t> <t>Därför, Gud, har din Gud</t> <t>smort dig<f>[128]</f> med glädjens olja</t> <t>mer än dina medbröder.</t>


text:
<t>Av myrra, aloe och kassia</t> <t>doftar alla dina kläder,</t> <t>från elfenbenspalats</t> <t>gläder dig strängars klang.</t>


text:
<t><f>ⓨ</f> Kungadöttrar är bland dina utvalda<f>[129]</f>,</t> <t>drottningen står vid din högra sida</t> <t>i guld från Ofir. <pb/></t>


text:
<t>och låt kungen åtrå din skönhet,</t> <t>för han är din herre.</t> <t>Böj dig och tillbe honom!</t>


text:
<t><f>ⓐ</f> Dottern Tyrus kommer med gåvor,</t> <t>de rika bland folket</t> <t>söker din gunst. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓑ</f> Full av härlighet</t> <t>är kungadottern där inne,</t> <t>av guldbrokad är hennes dräkt.</t>


text:
<t>I färggranna<f>[130]</f> kläder</t> <t>förs hon till kungen,</t> <t>åtföljd av jungfrur,</t> <t>hennes väninnor</t> <t>som leds in till dig.</t>


text:
<t><f>ⓒ</f> I dina fäders ställe</t> <t>ska dina söner komma,</t> <t>du<f>[131]</f> ska sätta dem till furstar</t> <t>över hela jorden<f>[132]</f>.</t>


text:
<t><f>ⓓ</f> Ditt namn vill jag göra känt</t> <t>genom alla släkten.</t> <t>Därför ska folken lova dig</t> <t>i evigheters evighet.</t>


text:
<pb/><t><f>ⓔ</f> Gud är vår tillflykt och styrka,</t> <t>en hjälp i nöden, väl beprövad<f>[134]</f>.</t>


text:
<t><f>ⓕ</f> Därför räds vi inte</t> <t>även om jorden ger vika</t> <t>och bergen störtar i havets djup,</t>


text:
<t><f>ⓖ</f> om vågorna brusar och svallar</t> <t>så att bergen bävar</t> <t>vid deras uppror. <e>Sela</e> <pb/></t>


text:
<t><f>ⓗ</f> En ström går fram med flöden</t> <t>som ger glädje åt Guds stad,</t> <t>den Högstes heliga boning.</t>


text:
<t><f>ⓘ</f> Gud bor där inne,</t> <t>den vacklar inte.</t> <t>Gud hjälper den</t> <t>när morgonen gryr.</t>


text:
<t><f>ⓛ</f> Kom och se HERRENS verk,</t> <t>häpnadsväckande saker<f>[135]</f></t> <t>gör han på jorden.</t>


text:
<t><f>ⓜ</f> Han stillar strider över hela jorden,</t> <t>han bryter bågen</t> <t>och bräcker spjutet,</t> <t>bränner upp vagnarna<f>[136]</f> i eld.</t>


text:
<t><f>ⓝ</f> "Bli stilla och besinna</t> <t>att jag är Gud,</t> <t>upphöjd bland folken,</t> <t>upphöjd på jorden."</t>


text:
<t><f>ⓣ</f> Folkens främsta samlas</t> <t>som Abrahams Guds folk,</t> <t>för jordens sköldar<f>[138]</f> tillhör Gud.</t> <t>Högt är han upphöjd.</t>


text:
<pb/><t><f>ⓤ</f> Stor är HERREN och högt lovad</t> <t>i vår Guds stad,</t> <t>på sitt heliga berg.</t>


text:
<t><f>ⓥ</f> Skönt höjer det sig,</t> <t>hela jordens fröjd,</t> <t>Sions berg längst upp i norr<f>[140]</f>,</t> <t>den store kungens stad.</t>


text:
<t>Det vi har hört om,</t> <t>det fick vi se</t> <t>i HERREN Sebaots stad,</t> <t>i vår Guds stad.</t> <t>Gud bevarar den till evig tid. <e>Sela</e> <pb/></t>


text:
<t>Liksom ditt namn, o Gud,</t> <t>når ditt lov till jordens ändar.</t> <t>Din högra hand</t> <t>är full av rättfärdighet.</t>


text:
<t>Lägg märke till dess murar,</t> <t>gå igenom dess borgar</t> <t>så att ni kan berätta</t> <t>för kommande släkten</t>


text:
<t><f>ⓩ</f> att sådan är Gud, vår Gud,</t> <t>alltid och för evigt.</t> <t>Han ska leda oss bortom döden<f>[143]</f>.</t>


text:
<t><f>ⓐ</f> Jag vänder mitt öra till visdomsord,</t> <t>jag tyder min gåta</t> <t>till harpans toner. <pb/></t>


text:
<t>Varför vara rädd</t> <t>under olyckans dagar</t> <t>när mina förföljares<f>[144]</f> ondska</t> <t>omger mig?</t>


text:
<t><f>ⓑ</f> Nej, man ser att de visa dör,</t> <t>att både dårar och oförnuftiga</t> <t>går under</t> <t>och lämnar sin rikedom åt andra.</t>


text:
<t>De tror att deras hus</t> <t>ska bestå<f>[145]</f> för evigt,</t> <t>deras boningar</t> <t>från släkte till släkte.</t> <t>De uppkallar sina marker</t> <t>efter sina namn.</t>


text:
<t><f>ⓒ</f> Men människan i all sin härlighet</t> <t>har inte bestånd<f>[146]</f>,</t> <t>hon liknar djuren som förgås. <pb/></t>


text:
<t>Så går det dem</t> <t>som litar till sig själva<f>[147]</f></t> <t>och deras efterföljare</t> <t>som gillar deras ord. <e>Sela</e></t>


text:
<t>Som får drivs de ner i dödsriket,</t> <t>döden blir deras herde<f>[148]</f>.</t> <t>De rättfärdiga ska råda över dem</t> <t>när morgonen gryr.</t> <t>Deras gestalt tynar bort i dödsriket,</t> <t>de får ingen upphöjd boning.</t>


text:
<t><f>ⓓ</f> Men Gud ska friköpa min själ</t> <t>från dödsrikets våld,</t> <t>han ska ta emot mig. <e>Sela</e> <pb/></t>


text:
<t><f>ⓔ</f> för han får inget med sig i döden,</t> <t>hans härlighet följer inte</t> <t>med honom ner.</t>


text:
<t>Även om han skattar sig lycklig</t> <t>under livet</t> <t>och får beröm när han gör det gott</t> <t>för sig själv,</t>


text:
<t>En människa som i all sin härlighet</t> <t>inte har förstånd,</t> <t>hon liknar djuren som förgås.</t>


text:
<pb/><e><f>ⓕ</f> En psalm av Asaf.<f>[149]</f></e> <pb/><t>Gud, HERREN Gud, har talat.</t> <t>Han kallar på jorden</t> <t>från öster till väster.</t>


text:
<t><f>ⓗ</f> Vår Gud kommer,</t> <t>han tänker inte tiga.</t> <t>Förtärande eld går framför honom,</t> <t>kring honom rasar stormen.</t>


text:
<t>Och himlarna förkunnar</t> <t>hans rättfärdighet,</t> <t>att Gud är den som dömer. <e>Sela</e> <pb/></t>


text:
<t>"Hör, mitt folk, jag vill tala!</t> <t>Israel, jag vill vittna mot dig:</t> <t>Jag är Gud, din Gud.</t>


text:
<t>Det är inte för dina slaktoffer</t> <t>jag går till rätta med dig,</t> <t>dina brännoffer är ständigt</t> <t>inför mig.</t>


text:
<t><f>ⓙ</f> Om jag vore hungrig</t> <t>skulle jag inte säga det till dig,</t> <t>för världen är min</t> <t>med allt vad den rymmer.</t>


text:
<t><f>ⓜ</f> och ropa till mig på nödens dag.</t> <t>Jag ska rädda dig,</t> <t>och du ska ära mig." <pb/></t>


text:
<t><f>ⓝ</f> Men till den gudlöse säger Gud:</t> <t>"Hur kan du tala om mina stadgar</t> <t>och ta mitt förbund i din mun,</t>


text:
<t><f>ⓟ</f> Ser du en tjuv</t> <t>samtycker du med honom,</t> <t>med äktenskapsbrytare</t> <t>slår du följe.</t>


text:
<t>Sådant har du gjort</t> <t>och jag har tigit,</t> <t>då har du trott att jag är som du.</t> <t>Men jag ska straffa dig</t> <t>och låta dina ögon se det. <pb/></t>


text:
<t>Tänk på detta,</t> <t>ni som glömmer Gud,</t> <t>så att jag inte sliter er i stycken</t> <t>utan räddning:</t>


text:
<t><f>ⓠ</f> Den som offrar lovets offer ärar mig,</t> <t>och den som ger akt på vägen<f>[151]</f></t> <t>ska jag låta se Guds frälsning."</t>


text:
<pb/><t>Gud, var mig nådig</t> <t>efter din godhet,</t> <t>utplåna mina överträdelser</t> <t>efter din stora barmhärtighet.</t>


text:
<t><f>ⓢ</f> Mot dig, just mot dig, har jag syndat</t> <t>och gjort det som är ont</t> <t>i dina ögon.</t> <t>Därför har du rätt när du talar,</t> <t>du är ren när du dömer.</t>


text:
<t><f>ⓣ</f> Ja, med skuld är jag född</t> <t>och med synd blev jag till</t> <t>i min moders liv.</t>


text:
<t><f>ⓤ</f> Rena mig med isop<f>[153]</f></t> <t>så att jag blir ren,</t> <t>tvätta mig</t> <t>så att jag blir vitare än snö.</t>


text:
<t><f>ⓥ</f> Skapa i mig, Gud, ett rent hjärta</t> <t>och ge mig på nytt</t> <t>en frimodig ande.</t>


text:
<t><f>ⓦ</f> Låt mig åter få glädjas</t> <t>över din frälsning</t> <t>och håll mig uppe</t> <t>med en villig<f>[154]</f> ande.</t>


text:
<t>Jag ska lära överträdarna dina vägar</t> <t>så att syndare omvänder sig</t> <t>till dig. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓧ</f> Rädda mig från blodskuld,</t> <t>Gud, du min frälsnings Gud,</t> <t>så ska min tunga jubla</t> <t>över din rättfärdighet.</t>


text:
<t><f>ⓨ</f> Slaktoffer gläder dig inte,</t> <t>annars skulle jag ge dig det,</t> <t>brännoffer vill du inte ha.</t>


text:
<t><f>ⓩ</f> Det offer Gud vill ha</t> <t>är en förkrossad ande.</t> <t>Ett förkrossat och bedrövat hjärta</t> <t>föraktar du inte, Gud. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓐ</f> Då ska du få glädjas åt rätta offer,</t> <t>brännoffer och heloffer.</t> <t>Då ska tjurar offras på ditt altare.</t>


text:
<e><f>ⓑ</f> när edomiten Doeg kom<f>[155]</f> och berättade för Saul att David hade gått in i Ahimeleks hus.</e>


text:
<pb/><t><f>ⓒ</f> Varför skryter du med det onda,</t> <t>du mäktige man?</t> <t>Guds nåd består för alltid.</t>


text:
<t><f>ⓓ</f> Din tunga tänker ut fördärv,</t> <t>den är som en vässad rakkniv.</t> <t>Du begår svek.</t>


text:
<t>Därför ska Gud</t> <t>riva ner dig för alltid,</t> <t>gripa dig och rycka dig</t> <t>ur din hydda,</t> <t>utrota dig ur de levandes land. <e>Sela</e> <pb/></t>


text:
<t><f>ⓕ</f> "Där är en man som inte</t> <t>gjorde Gud till sin borg!</t> <t>Han litade till sin stora rikedom,</t> <t>han sökte styrka</t> <t>genom att roffa åt sig<f>[156]</f>." <pb/></t>


text:
<t><f>ⓖ</f> Men jag är som ett grönskande</t> <t>olivträd i Guds hus,</t> <t>jag förtröstar på Guds nåd</t> <t>i evigheters evighet.</t>


text:
<t><f>ⓗ</f> Jag ska tacka dig i evighet</t> <t>för det du har gjort.</t> <t>Inför dina trogna</t> <t>ska jag hoppas på ditt namn,</t> <t>för det är gott.</t>


text:
<pb/><t><f>ⓘ</f> Dåren säger i sitt hjärta:</t> <t>"Det finns ingen Gud."</t> <t>Onda och vidriga</t> <t>är deras gärningar,</t> <t>ingen finns som gör det goda.</t>


text:
<t><f>ⓙ</f> Gud blickar ner från himlen</t> <t>över människors barn</t> <t>för att se om det finns</t> <t>någon som förstår,</t> <t>någon som söker Gud.</t>


text:
<t>Men alla har avfallit,</t> <t>alla är fördärvade.</t> <t>Ingen finns som gör det goda,</t> <t>inte en enda. <pb/></t>


text:
<t>Förstår de ingenting,</t> <t>alla dessa förbrytare</t> <t>som äter mitt folk som bröd</t> <t>och inte åkallar Gud?</t>


text:
<t>Där grips de av skräck,</t> <t>men det finns inget att frukta,</t> <t>för Gud skingrar deras ben</t> <t>när de belägrar dig<f>[159]</f>.</t> <t>Du får dem att skämmas,</t> <t>för Gud har förkastat dem. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓚ</f> O att det från Sion</t> <t>kom<f>[160]</f> frälsning för Israel!</t> <t>När Gud gör slut</t> <t>på sitt folks fångenskap,</t> <t>då ska Jakob jubla</t> <t>och Israel glädjas.</t>


text:
<t><f>ⓝ</f> Främlingar reser sig mot mig,</t> <t>våldsmän vill ta mitt liv.</t> <t>De har inte Gud för ögonen. <e>Sela</e> <pb/></t>


text:
<t><f>ⓟ</f> Det onda ska slå tillbaka</t> <t>mot mina förföljare.</t> <t>Förgör dem i din trofasthet!</t>


text:
<t><f>ⓠ</f> Villigt ska jag offra till dig,</t> <t>jag ska prisa ditt namn, HERRE,</t> <t>för det är gott.</t>


text:
<t>när fienden ropar</t> <t>och den gudlöse skränar,</t> <t>för de vräker ondska över mig</t> <t>och jagar mig i vrede. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓢ</f> Mitt hjärta grips av ångest</t> <t>i mitt inre,</t> <t>dödens fasor faller över mig.</t>


text:
<t>och jag säger:</t> <t>Tänk om jag hade<f>[162]</f> vingar</t> <t>som duvan!</t> <t>Då skulle jag flyga bort</t> <t>och söka mig ett bo,</t>


text:
<t><f>ⓤ</f> Förvirra dem, Herre,</t> <t>splittra deras tungor,</t> <t>för jag ser våld och bråk i staden.</t>


text:
<t>Det är inte en fiende som hånar mig,</t> <t>det kunde jag bära.</t> <t>Det är inte min ovän</t> <t>som förhäver sig mot mig,</t> <t>för honom kunde jag</t> <t>gömma mig.</t>


text:
<t>vi som levde i ljuvlig förtrolighet,</t> <t>vi som gick till Guds hus</t> <t>i högtidsskaran!</t>


text:
<t><f>ⓦ</f> Låt döden drabba dem,</t> <t>låt dem gå levande ner</t> <t>i dödsriket,</t> <t>för ondskan råder i deras boning,</t> <t>mitt ibland dem.<f>[163]</f> <pb/></t>


text:
<t><f>ⓧ</f> Afton, morgon och middag</t> <t>vill jag sucka och klaga,</t> <t>och han ska höra min röst.</t>


text:
<t><f>ⓨ</f> Han friköper min själ</t> <t>och fredar mig</t> <t>så att de inte kan närma sig<f>[164]</f>,</t> <t>för det är många</t> <t>som är emot mig.</t>


text:
<t><f>ⓩ</f> Gud ska höra mig</t> <t>och förödmjuka dem,</t> <t>han som från urminnes tid</t> <t>sitter på sin tron. <e>Sela</e></t> <t>De ändrar sig inte,</t> <t>de fruktar inte Gud. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓑ</f> Hans mun är halare än smör,</t> <t>men han har strid i sitt hjärta.</t> <t>Hans ord är lenare än olja,</t> <t>men de är dragna svärd. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓒ</f> Kasta din börda på HERREN,</t> <t>han ska ta hand om dig.</t> <t>Han låter aldrig</t> <t>den rättfärdige vackla.</t>


text:
<t><f>ⓓ</f> Du, Gud, ska störta dem ner</t> <t>i fördärvets grop.</t> <t>Blodtörstiga och bedragare</t> <t>når inte ens halva sin ålder.</t> <t>Men jag förtröstar på dig.</t>


text:
<pb/><e><f>ⓔ</f> För körledaren, till "Den stumma duvan i fjärran". En sång av David, när filisteerna grep honom i Gat<f>[165]</f>.</e>


text:
<pb/><t>Förbarma dig över mig, Gud,</t> <t>för människor jagar min själ.</t> <t>Ständigt angriper de</t> <t>och tränger mig,</t>


text:
<t><f>ⓖ</f> På Gud, vars ord jag prisar,</t> <t>på Gud litar jag</t> <t>och fruktar inte.</t> <t>Vad kan människor göra mig? <pb/></t>


text:
<t><f>ⓗ</f> De gaddar ihop sig,</t> <t>de ligger på lur,</t> <t>de vaktar på mina steg</t> <t>och vill ta mitt liv.</t>


text:
<t><f>ⓘ</f> Skulle de räddas i sin ondska?</t> <t>Nej, slå ner folken</t> <t>i din vrede, Gud! <pb/></t>


text:
<t><f>ⓙ</f> Du håller räkning</t> <t>på min flykts dagar<f>[166]</f>.</t> <t>Samla mina tårar i ditt kärl<f>[167]</f>,</t> <t>för de står i din bok.</t>


text:
<t>Mina fiender ska vika tillbaka</t> <t>när jag ropar till dig.</t> <t>Detta vet jag,</t> <t>för<f>[168]</f> Gud är med mig.</t>


text:
<t><f>ⓛ</f> Jag har gett löften till dig, Gud,</t> <t>och jag ska uppfylla dem</t> <t>med tackoffer.</t>


text:
<t><f>ⓜ</f> Du har räddat min själ från döden</t> <t>och mina fötter från fall,</t> <t>så att jag kan vandra inför Gud</t> <t>i de levandes ljus.</t>


text:
<pb/><e><f>ⓝ</f> För körledaren, "Fördärva inte<f>[169]</f>". En sång av David när han hade flytt undan Saul och var i grottan<f>[170]</f>.</e>


text:
<pb/><t><f>ⓞ</f> Förbarma dig, Gud,</t> <t>förbarma dig över mig!</t> <t>Till dig flyr min själ,</t> <t>i dina vingars skugga</t> <t>tar jag min tillflykt</t> <t>tills faran är över.</t>


text:
<t><f>ⓟ</f> Jag ropar till Gud, den Högste,</t> <t>till Gud, som fullbordar</t> <t>sitt verk för mig.</t>


text:
<t><f>ⓠ</f> Han sänder sin hjälp från himlen</t> <t>och frälser mig</t> <t>när mina förföljare hånar mig.<f>[171]</f></t> <t><e>Sela</e></t> <t>Gud sänder sin nåd</t> <t>och sin sanning. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓡ</f> Min själ är omgiven av lejon,</t> <t>jag ligger bland människoätare</t> <t>med tänder<f>[172]</f> som spjut och pilar</t> <t>och tungor som skarpa svärd.</t>


text:
<t><f>ⓢ</f> De lägger nät för mina fötter,</t> <t>min själ är nerböjd.</t> <t>De gräver en grop för mig,</t> <t>men de faller själva däri.</t> <t><e>Sela</e> <pb/></t>


text:
<t><f>ⓣ</f> <f>[173]</f>Mitt hjärta är frimodigt, Gud,</t> <t>mitt hjärta är frimodigt.<f>[174]</f></t> <t>Jag vill sjunga och spela.</t>


text:
<t><f>ⓤ</f> Vakna, min ära<f>[175]</f>,</t> <t>vakna, lyra och harpa!</t> <t>Jag vill väcka morgonrodnaden.</t>


text:
<t><f>ⓥ</f> Jag vill tacka dig bland folken,</t> <t>Herre,</t> <t>lovsjunga dig bland folkslagen,</t>


text:
<t><f>ⓦ</f> för din nåd är stor</t> <t>och når till himlen,</t> <t>din sanning ända till skyarna.</t>


text:
<pb/><t><f>ⓨ</f> För ni verkligen rättfärdighetens</t> <t>talan när ni tiger<f>[176]</f>?</t> <t>Dömer ni rätta domar,</t> <t>ni människors barn?</t>


text:
<t>Nej, i hjärtat gör ni onda planer,</t> <t>era händer banar väg</t> <t>för våld i landet. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓩ</f> De gudlösa är avfälliga</t> <t>från födseln,</t> <t>lögnarna far vilse</t> <t>ända från moderlivet.</t>


text:
<t><f>ⓐ</f> De har gift som ormens gift,</t> <t>de liknar en döv huggorm</t> <t>som stänger sitt öra</t>


text:
<t><f>ⓒ</f> Låt dem försvinna</t> <t>likt vatten som rinner bort.</t> <t>När han spänner bågen,</t> <t>låt pilen vara utan udd.</t>


text:
<t><f>ⓓ</f> Som snigeln smälter bort i slem</t> <t>ska han försvinna,</t> <t>som en kvinnas dödfödda foster</t> <t>som aldrig fick se solen. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓔ</f> Innan era grytor</t> <t>känner hettan från törnet,</t> <t>vare sig det är färskt</t> <t>eller brinner,</t> <t>ska han svepa bort det</t> <t>med en stormvind.<f>[177]</f></t>


text:
<t><f>ⓕ</f> Den rättfärdige ska glädja sig</t> <t>när han ser hämnden,</t> <t>han ska tvätta sina fötter</t> <t>i den gudlöses blod,</t>


text:
<t><f>ⓖ</f> och människor ska säga:</t> <t>"Den rättfärdige får sin lön.</t> <t>Det finns en Gud</t> <t>som dömer på jorden."</t>


text:
<pb/><e><f>ⓗ</f> För körledaren, "Fördärva inte". En sång av David när Saul sände män för att bevaka huset och döda honom<f>[178]</f>.</e>


text:
<pb/><t>Rädda mig, min Gud,</t> <t>från mina fiender,</t> <t>beskydda mig</t> <t>från mina motståndare!</t>


text:
<t><f>ⓘ</f> Se hur de lurar på min själ,</t> <t>mäktiga män gaddar ihop sig</t> <t>mot mig</t> <t>utan att jag har begått</t> <t>brott eller synd, HERRE.</t>


text:
<t><f>ⓙ</f> Jag är utan skuld,</t> <t>men de rusar fram</t> <t>och gör sig redo.</t> <t>Vakna, kom till mig och se!</t>


text:
<t>HERRE Gud Sebaot, du Israels Gud,</t> <t>vakna och ställ alla folk till svars,</t> <t>skona inga trolösa förrädare!</t> <t><e>Sela</e> <pb/></t>


text:
<t>De kommer tillbaka mot kvällen,</t> <t>de morrar som hundar</t> <t>och stryker runt i staden.</t>


text:
<t><f>ⓚ</f> Se vad de spyr ut med sina munnar.</t> <t>De har svärd på sina läppar</t> <t>och tänker: "Vem hör oss?" <pb/></t>


text:
<t><f>ⓝ</f> Min Gud möter mig med sin nåd,</t> <t>Gud låter mig se</t> <t>mina förföljares fall. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓞ</f> Döda dem inte,</t> <t>då kan mitt folk glömma det.</t> <t>Skingra dem med din kraft,</t> <t>störta dem, Herre,</t> <t>du vår sköld!</t>


text:
<t>Varje ord på deras läppar</t> <t>är en synd i deras mun.</t> <t>Låt dem fångas i sitt högmod</t> <t>av den förbannelse och lögn</t> <t>som de talar.</t>


text:
<t>Förgör dem i vrede,</t> <t>förgör dem så att de inte</t> <t>finns mer!</t> <t>Låt dem veta att Gud härskar</t> <t>i Jakob och till jordens</t> <t>yttersta ändar. <e>Sela</e> <pb/></t>


text:
<t><f>ⓟ</f> De strövar omkring efter föda,</t> <t>blir de inte mätta så gnyr de<f>[179]</f>. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓠ</f> Men jag ska sjunga om din makt</t> <t>och jubla var morgon</t> <t>över din nåd,</t> <t>för du är en borg för mig,</t> <t>en tillflykt när jag är i nöd.</t>


text:
<t>Du min styrka,</t> <t>jag vill lovsjunga dig,</t> <t>för Gud är min borg,</t> <t>min nådige Gud.</t>


text:
<e><f>ⓡ</f> när han var i strid med Aram-Naharajim och Aram-Soba<f>[180]</f> och Joab kom tillbaka och slog edomiterna i Saltdalen, tolv tusen man.</e>


text:
<pb/><t>Gud, du har förkastat oss</t> <t>och krossat oss,</t> <t>du har varit vred —</t> <t>upprätta oss igen!</t>


text:
<t>Men åt dem som vördar dig</t> <t>gav du ett baner</t> <t>att lyfta för sanningens skull<f>[181]</f>. <e>Sela</e> <pb/></t>


text:
<t><f>ⓣ</f> Fräls med din högra hand</t> <t>och svara oss<f>[182]</f>,</t> <t>så att dina älskade blir räddade. <pb/></t>


text:
<t>Gud har talat i sin helgedom<f>[183]</f>:</t> <t>"I triumf ska jag dela upp Sikem</t> <t>och mäta upp Suckots dal.<f>[184]</f></t>


text:
<t><f>ⓤ</f> Gilead är mitt, Manasse är mitt,</t> <t>Efraim är min hjälm</t> <t>och Juda min spira.</t>


text:
<t><f>ⓥ</f> Moab är mitt tvättfat,</t> <t>på Edom kastar jag min sko<f>[185]</f>.</t> <t>Ropa av fröjd över mig, filisteer<f>[186]</f>!" <pb/></t>


text:
<t><f>ⓦ</f> Är det inte du, Gud —</t> <t>du som har förkastat oss</t> <t>och inte drar ut</t> <t>med våra härar, Gud?</t>


text:
<t>Från jordens ände ropar jag till dig</t> <t>när mitt hjärta mattas.</t> <t>För mig upp på klippan</t> <t>som är högre än jag,</t>


text:
<t><f>ⓐ</f> Låt mig bo i ditt tält för evigt</t> <t>och ha min tillflykt</t> <t>under dina vingar. <e>Sela</e> <pb/></t>


text:
<t>Du, Gud, har hört mina löften,</t> <t>du har gett mig en arvedel</t> <t>bland dem som<f>[187]</f> vördar ditt namn.</t>


text:
<t><f>ⓓ</f> Då ska jag alltid lovsjunga ditt namn</t> <t>och uppfylla mina löften</t> <t>dag efter dag.</t>


text:
<t><f>ⓕ</f> Bara han är min klippa</t> <t>och min frälsning, min borg.</t> <t>Jag ska inte vackla. <pb/></t>


text:
<t>Hur länge ska ni storma</t> <t>mot en enda man,</t> <t>tillsammans slå ner honom</t> <t>som en lutande vägg,</t> <t>en fallfärdig mur?</t>


text:
<t><f>ⓖ</f> De rådslår om att störta honom</t> <t>från hans höjd.</t> <t>De älskar lögn,</t> <t>de välsignar med sin mun</t> <t>men förbannar i sitt hjärta. <e>Sela</e> <pb/></t>


text:
<t><f>ⓘ</f> Bara han är min klippa</t> <t>och min frälsning, min borg.</t> <t>Jag ska inte vackla. <pb/></t>


text:
<t>Hos Gud är min frälsning</t> <t>och min ära,</t> <t>i Gud är min starka klippa,</t> <t>min tillflykt.</t>


text:
<t><f>ⓙ</f> Lita alltid på honom, du folk,</t> <t>utgjut era hjärtan för honom.</t> <t>Gud är vår tillflykt. <e>Sela</e> <pb/></t>


text:
<t><f>ⓚ</f> Människors barn</t> <t>är bara en vindpust,</t> <t>myndiga herrar sviker.</t> <t>I vågskålen är de för lätta,</t> <t>tillsammans väger de</t> <t>mindre än luft.</t>


text:
<t><f>ⓛ</f> Lita inte till våld,</t> <t>hoppas inte på stulet gods.</t> <t>Fäst inte hjärtat vid rikedom,</t> <t>även om den växer. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓜ</f> och hos dig, Herre, finns nåd.</t> <t>Du ska löna var och en</t> <t>efter hans gärningar.</t>


text:
<pb/><t><f>ⓞ</f> Gud, du är min Gud.</t> <t>Tidigt<f>[190]</f> söker jag dig.</t> <t>Min själ törstar efter dig,</t> <t>min kropp längtar efter dig</t> <t>i<f>[191]</f> ett torrt och törstigt<f>[192]</f> land</t> <t>utan vatten.</t>


text:
<t><f>ⓠ</f> Jag ska lova dig så länge jag lever,</t> <t>i ditt namn ska jag lyfta</t> <t>mina händer. <pb/></t>


text:
<t>Min själ blir mättad</t> <t>som av feta rätter.</t> <t>Med jublande läppar</t> <t>lovsjunger min mun,</t>


text:
<t><f>ⓣ</f> De som vill ta mitt liv</t> <t>ska gå under<f>[194]</f>,</t> <t>de ska hamna i jordens djup.</t>


text:
<t><f>ⓤ</f> Men kungen ska glädja sig i Gud.</t> <t>Var och en som svär vid honom</t> <t>ska skatta sig lycklig</t> <t>när lögnarnas mun täpps till.</t>


text:
<t>Göm mig från de ondas</t> <t>hemliga planer<f>[195]</f>,</t> <t>från förbrytarnas hetsiga hop. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓥ</f> De gör sina tungor</t> <t>skarpa som svärd,</t> <t>de laddar med bittra ord</t> <t>som pilar</t>


text:
<t><f>ⓦ</f> för att skjuta den oskyldige</t> <t>ur bakhåll.</t> <t>Plötsligt skjuter de honom</t> <t>utan fruktan.</t>


text:
<t><f>ⓧ</f> De uppmuntrar varandra</t> <t>i sitt onda uppsåt<f>[196]</f>,</t> <t>de talar om att lägga snaror,</t> <t>de säger: "Vem skulle se oss?"</t>


text:
<t><f>ⓨ</f> De smider onda planer:</t> <t>"Nu har vi en färdig plan!"</t> <t>Människans tankar och hjärta</t> <t>är djupa. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓐ</f> Deras egna tungor får dem på fall,</t> <t>alla som ser dem</t> <t>skakar på huvudet.</t>


text:
<t><f>ⓑ</f> Alla människor grips av skräck,</t> <t>de förkunnar</t> <t>vad Gud har gjort</t> <t>och förstår att det är hans verk.</t>


text:
<t><f>ⓒ</f> Den rättfärdige gläder sig i HERREN</t> <t>och flyr till honom,</t> <t>och alla som har ärliga hjärtan</t> <t>skattar sig lyckliga.</t>


text:
<pb/><t><f>ⓓ</f> Gud, dig lovar man i stillhet<f>[197]</f> i Sion.</t> <t>Till dig uppfyller man löften.</t>


text:
<t><f>ⓔ</f> Synderna<f>[198]</f> är mig<f>[199]</f> övermäktiga,</t> <t>du är den som sonar våra brott.</t>


text:
<t><f>ⓕ</f> Salig är den som du utväljer,</t> <t>som får komma dig nära</t> <t>och bo i dina gårdar<f>[200]</f>.</t> <t>Låt oss mättas</t> <t>av det goda i ditt hus,</t> <t>det heliga i ditt tempel. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓖ</f> Du bönhör oss i rättfärdighet</t> <t>med förunderliga gärningar,</t> <t>du vår frälsnings Gud,</t> <t>du tillflykt för jordens alla ändar</t> <t>och för havet i fjärran.</t>


text:
<t>De som bor vid jordens ändar</t> <t>häpnar för dina tecken,</t> <t>öster och väster<f>[201]</f></t> <t>fyller du med jubel. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓘ</f> Du tar hand om jorden</t> <t>och vattnar den,</t> <t>du gör den mycket rik.</t> <t>Guds flod är full av vatten.</t> <t>Du skaffar säd åt människorna</t> <t>när du så bereder jorden.</t>


text:
<t><f>ⓙ</f> Du vattnar dess fåror</t> <t>och jämnar det plöjda,</t> <t>du mjukar upp den med skurar</t> <t>och välsignar dess gröda.</t>


text:
<t>ängarna fylls av hjordar</t> <t>och dalarna täcks med säd.</t> <t>Man ropar av glädje och sjunger.</t>


text:
<t><f>ⓝ</f> Säg till Gud:</t> <t>Hur förunderliga</t> <t>är inte dina gärningar!</t> <t>Dina fiender kryper för dig,</t> <t>för din stora makt.</t>


text:
<t>Hela jorden ska tillbe dig</t> <t>och lovsjunga dig,</t> <t>de ska lovsjunga ditt namn.</t> <t><e>Sela</e> <pb/></t>


text:
<t><f>ⓞ</f> Kom och se vad Gud har gjort,</t> <t>förunderliga gärningar</t> <t>bland människors barn.</t>


text:
<t><f>ⓟ</f> Han förvandlade havet</t> <t>till torr mark,</t> <t>de gick till fots genom floden.<f>[203]</f></t> <t>Där gladdes vi över honom.</t>


text:
<t><f>ⓠ</f> I sin makt härskar han för evigt,</t> <t>hans ögon vakar över folken.</t> <t>De upproriska får inte resa sig.</t> <t><e>Sela</e> <pb/></t>


text:
<t><f>ⓣ</f> Du lät människor fara fram</t> <t>över vårt huvud,</t> <t>vi gick genom eld och vatten.</t> <t>Men du förde oss ut till överflöd. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓤ</f> Jag kommer till ditt hus</t> <t>med brännoffer,</t> <t>jag vill uppfylla mina löften till dig,</t>


text:
<t>Jag vill bära fram feta brännoffer</t> <t>och rök av baggar till dig,</t> <t>jag vill offra både tjurar och bockar.</t> <t><e>Sela</e> <pb/></t>


text:
<t>Kom och hör,</t> <t>alla ni som vördar Gud!</t> <t>Jag ska berätta</t> <t>vad han gjort för min själ.</t>


text:
<pb/><t><f>ⓧ</f> Må Gud vara nådig mot oss</t> <t>och välsigna oss,</t> <t>må han låta sitt ansikte</t> <t>lysa över oss. <e>Sela</e></t>


text:
<t><f>ⓐ</f> Folkslagen ska glädjas och jubla,</t> <t>för du dömer folken rätt</t> <t>och leder folkslagen på jorden.</t> <t><e>Sela</e> <pb/></t>


text:
<pb/><t><f>ⓒ</f> Gud reser sig,</t> <t>hans fiender skingras,</t> <t>de som hatar honom</t> <t>flyr för hans ansikte.</t>


text:
<t><f>ⓓ</f> Som rök driver bort</t> <t>fördriver du dem,</t> <t>som vax smälter för eld</t> <t>förgås de gudlösa inför Gud.</t>


text:
<t><f>ⓔ</f> Men de rättfärdiga gläder sig,</t> <t>de jublar inför Gud</t> <t>och fröjdas av glädje. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓕ</f> Sjung till Gud,</t> <t>lovsjung hans namn,</t> <t>bana väg för honom</t> <t>som drar fram genom öknarna<f>[204]</f>!</t> <t>HERREN är hans namn,</t> <t>jubla inför honom,</t>


text:
<t><f>ⓗ</f> Gud ger de ensamma ett hem</t> <t>och de fångna frihet och lycka.</t> <t>Men de upproriska bor i en öken. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓘ</f> Gud, när du drog ut</t> <t>i spetsen för ditt folk,</t> <t>när du gick fram i ödemarken,</t> <t><e>Sela</e></t>


text:
<t><f>ⓙ</f> då bävade jorden,</t> <t>då strömmade regn</t> <t>från himlen inför Gud,</t> <t>själva Sinai bävade inför Gud,</t> <t>Israels Gud.</t>


text:
<t><f>ⓝ</f> Ska ni då ligga stilla i era fållor?</t> <t>Duvans vingar<f>[205]</f> är täckta med silver</t> <t>och hennes fjädrar</t> <t>med skimrande guld.</t>


text:
<t>När den Allsmäktige</t> <t>skingrade kungarna i landet,</t> <t>föll snön över Salmon<f>[206]</f>." <pb/></t>


text:
<t>Bashans berg<f>[207]</f> är ett Guds berg,</t> <t>ett berg med höga toppar</t> <t>är Bashans berg.</t>


text:
<t><f>ⓞ</f> Ni höga berg,</t> <t>varför ser ni ner på berget</t> <t>som Gud har valt till sin boning?</t> <t>HERREN ska bo där för alltid. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓟ</f> Guds vagnar är tiotusentals,</t> <t>tusen och åter tusen.</t> <t>Herren är mitt ibland dem,</t> <t>i helighet som på Sinai.</t>


text:
<t><f>ⓠ</f> Du steg upp i höjden,</t> <t>du tog fångar,</t> <t>du fick gåvor bland människorna,</t> <t>även de upproriska —</t> <t>för att du, HERRE vår Gud,</t> <t>skulle bo där.<f>[208]</f> <pb/></t>


text:
<t><f>ⓡ</f> Gud är för oss en frälsningens Gud,</t> <t>hos Herren GUD<f>[209]</f></t> <t>finns en utväg från döden.</t>


text:
<t><f>ⓢ</f> Ja, Gud krossar</t> <t>sina fienders huvuden,</t> <t>den håriga hjässan hos den</t> <t>som framhärdar i synd.</t>


text:
<t><f>ⓣ</f> Herren säger:</t> <t>"Jag ska hämta dem från Bashan,</t> <t>hämta dem från havets djup,</t>


text:
<t>så att du får doppa din fot i blod</t> <t>och dina hundars tunga</t> <t>får sin del av fienderna." <pb/></t>


text:
<t>Sångare går främst,</t> <t>harpspelare följer efter</t> <t>bland jungfrur som slår på</t> <t>tamburin.</t>


text:
<t><f>ⓥ</f> Där går Benjamin,</t> <t>den yngste som leder dem,</t> <t>där går skaran av Juda furstar,</t> <t>Sebulons furstar, Naftalis furstar. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓦ</f> På grund av ditt tempel</t> <t>i Jerusalem</t> <t>ska kungar komma</t> <t>med gåvor till dig.</t>


text:
<t><f>ⓧ</f> Straffa odjuret i vassen,</t> <t>tjurarnas hop och folkens kalvar.</t> <t>Ödmjukt ska de hylla dig</t> <t>med silverstycken.</t> <t>Han skingrar<f>[211]</f> de folk</t> <t>som vill ha krig.</t>


text:
<t><f>ⓨ</f> Sändebud<f>[212]</f> ska komma från Egypten,</t> <t>Nubien ska skynda att</t> <t>sträcka sina händer till Gud. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓩ</f> honom som drar fram</t> <t>över himlen, urtidens himmel.</t> <t>Hör, han höjer sin röst,</t> <t>en mäktig röst!</t>


text:
<t><f>ⓐ</f> Fruktad är du, Gud,</t> <t>i din helgedom.</t> <t>Israels Gud ger makt och styrka</t> <t>åt sitt folk.</t> <t>Lovad är Gud!</t>


text:
<t><f>ⓓ</f> Jag har sjunkit i djupaste dy</t> <t>utan fotfäste,</t> <t>jag är ute på djupt vatten</t> <t>och strömmen sköljer över mig.</t>


text:
<t><f>ⓔ</f> Jag har ropat mig trött,</t> <t>min strupe är hes,</t> <t>min blick är matt</t> <t>av väntan på Gud. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓕ</f> De som hatar mig utan anledning</t> <t>är fler än håren på mitt huvud.</t> <t>Många vill förgöra mig,</t> <t>de är mina fiender utan orsak.</t> <t>Vad jag inte har stulit</t> <t>måste jag ersätta. <pb/></t>


text:
<t>Herre, GUD Sebaot,</t> <t>låt inte dem som hoppas på dig</t> <t>få skämmas för min skull,</t> <t>låt inte dem som söker dig</t> <t>få vanära för min skull,</t> <t>du Israels Gud.</t>


text:
<t><f>ⓗ</f> Jag har blivit en främling</t> <t>för mina bröder,</t> <t>främmande för min mors barn.</t>


text:
<t><f>ⓘ</f> Brinnande iver för ditt hus</t> <t>har förtärt mig,</t> <t>dina smädares smädelser</t> <t>föll över mig.<f>[213]</f> <pb/></t>


text:
<t><f>ⓙ</f> De som sitter i porten</t> <t>pratar om mig,</t> <t>drinkare gör visor om mig. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓚ</f> Men jag bär min bön</t> <t>till dig, HERRE, i nådens tid.</t> <t>Gud, svara mig i din stora godhet,</t> <t>i din frälsande trofasthet!</t>


text:
<t>Rädda mig ur dyn</t> <t>så att jag inte sjunker,</t> <t>rädda mig</t> <t>från dem som hatar mig</t> <t>och från de djupa vattnen.</t>


text:
<t>Låt inte vattenströmmarna</t> <t>skölja över mig,</t> <t>låt inte djupet sluka mig,</t> <t>låt inte brunnens gap</t> <t>slå igen över mig. <pb/></t>


text:
<t>Svara mig, HERRE,</t> <t>för din nåd är god!</t> <t>Vänd dig till mig</t> <t>i din stora barmhärtighet.</t>


text:
<t><f>ⓛ</f> Dölj inte ditt ansikte för din tjänare,</t> <t>för jag är i nöd.</t> <t>Skynda dig, svara mig!</t>


text:
<t>Förakt har krossat mitt hjärta,</t> <t>jag är sjuk.</t> <t>Jag hoppades på medlidande</t> <t>men fick inget,</t> <t>på tröstare men fann ingen.</t>


text:
<t><f>ⓜ</f> De gav mig galla att äta</t> <t>och ättika<f>[215]</f> att dricka i min törst. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓝ</f> Låt deras bord framför dem</t> <t>bli en snara, ett straff och en fälla<f>[216]</f>.</t>


text:
<t>Låt deras ögon förmörkas</t> <t>så att de inte ser,</t> <t>låt deras ben ständigt vackla.<f>[217]</f></t>


text:
<t><f>ⓟ</f> för de förföljer den du har slagit</t> <t>och pratar om plågan<f>[219]</f></t> <t>hos den du har sårat.</t>


text:
<t><f>ⓠ</f> Lägg skuld till deras skuld,</t> <t>låt dem inte få del</t> <t>av din rättfärdighet.</t>


text:
<t><f>ⓡ</f> Låt dem utplånas</t> <t>ur de levandes bok,</t> <t>låt dem inte bli skrivna</t> <t>bland de rättfärdiga. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓣ</f> De ödmjuka ska se det och glädjas.</t> <t>Ni som söker Gud,</t> <t>era hjärtan ska leva,</t>


text:
<t>för Gud ska frälsa Sion</t> <t>och bygga upp Juda städer.</t> <t>De ska bo där</t> <t>och ta Sion i besittning.</t>


text:
<t><f>ⓦ</f> Hans tjänares barn</t> <t>ska få det till arv,</t> <t>och de som älskar hans namn</t> <t>ska bo där.</t>


text:
<t><f>ⓨ</f> Låt dem som vill ta mitt liv</t> <t>få skam och vanära,</t> <t>låt dem som önskar mig olycka</t> <t>vika tillbaka och blygas.</t>


text:
<t>Låt alla som söker dig</t> <t>få jubla och glädjas i dig,</t> <t>låt dem som älskar din frälsning</t> <t>alltid få säga: "Gud är stor!" <pb/></t>


text:
<t><f>ⓩ</f> Men jag är svag och fattig.</t> <t>Gud, skynda till mig!</t> <t>Du är min hjälp och min befriare.</t> <t>HERRE, dröj inte!</t>


text:
<pb/><t><f>ⓐ</f> Till dig, HERRE,</t> <t>tar jag min tillflykt.</t> <t>Låt mig aldrig behöva skämmas.</t>


text:
<t>Rädda mig och befria mig</t> <t>i din rättfärdighet,</t> <t>vänd ditt öra till mig och fräls mig.</t>


text:
<t><f>ⓑ</f> Var min klippa där jag kan bo,</t> <t>dit jag alltid kan komma,</t> <t>du som gett befallning</t> <t>om min frälsning.</t> <t>Du är mitt bergfäste</t> <t>och min borg. <pb/></t>


text:
<t>Min Gud, befria mig</t> <t>ur den gudlöses hand,</t> <t>ur förbrytarens</t> <t>och förtryckarens grepp,</t>


text:
<t><f>ⓒ</f> Du har varit mitt stöd</t> <t>ända från moderlivet,</t> <t>du har förlöst mig</t> <t>ur min mors inre.</t> <t>Dig lovar jag alltid.</t>


text:
<t>Förkasta mig inte</t> <t>när jag blir gammal,</t> <t>överge mig inte</t> <t>när min kraft tar slut,</t>


text:
<t><f>ⓓ</f> för mina fiender talar om mig,</t> <t>de som vaktar på min själ</t> <t>rådslår med varandra:</t>


text:
<t>"Gud har övergett honom.</t> <t>Jaga och grip honom,</t> <t>det finns ingen</t> <t>som räddar honom!" <pb/></t>


text:
<t><f>ⓕ</f> Låt min själs fiender</t> <t>få skämmas och gå under,</t> <t>låt dem som vill mig ont</t> <t>höljas i hån och vanära. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓖ</f> Min mun ska förkunna</t> <t>din rättfärdighet,</t> <t>din frälsning dagen lång,</t> <t>fast jag inte förstår dess vidd<f>[220]</f>.</t>


text:
<t>Jag ska komma i Herrens,</t> <t>GUDS väldiga kraft,</t> <t>jag ska prisa din rättfärdighet,</t> <t>din och ingen annans. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓗ</f> Gud, du har undervisat mig</t> <t>ända från min ungdom,</t> <t>och än i dag förkunnar jag</t> <t>dina under.</t>


text:
<t><f>ⓘ</f> Överge mig inte, Gud,</t> <t>när jag blir gammal och grå,</t> <t>innan jag fått förkunna</t> <t>din makt för nya släkten,</t> <t>din kraft<f>[221]</f> för alla som ska komma. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓙ</f> Din rättfärdighet</t> <t>når upp till himlen, Gud,</t> <t>du har gjort stora ting.</t> <t>Gud, vem är som du?</t>


text:
<t><f>ⓚ</f> Du har låtit oss se</t> <t>mycket nöd och olycka,</t> <t>men du ska åter ge oss liv,</t> <t>åter lyfta oss ur jordens djup. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓜ</f> så vill jag tacka dig till lyra</t> <t>för din trofasthet, min Gud,</t> <t>jag vill lovsjunga dig till harpa,</t> <t>du Israels Helige.</t>


text:
<t><f>ⓝ</f> Mina läppar ska jubla</t> <t>när jag lovsjunger dig,</t> <t>så även min själ som du har friköpt.</t>


text:
<t>Min tunga ska tala</t> <t>om din rättfärdighet dagen lång,</t> <t>för de som ville mig ont</t> <t>måste skämmas och blygas.</t>


text:
<pb/><e><f>ⓞ</f> Av Salomo.</e> <pb/><t>Gud, ge kungen dina domar,</t> <t>kungasonen din rättfärdighet!</t>


text:
<t><f>ⓠ</f> Han ska skipa rätt</t> <t>för de förtryckta bland folket,</t> <t>han ska frälsa de fattigas barn</t> <t>och krossa förtryckaren. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓡ</f> Dig ska man vörda<f>[222]</f></t> <t>så länge solen finns till,</t> <t>så länge månen skiner,</t> <t>från släkte till släkte.</t>


text:
<t><f>ⓢ</f> Han ska komma som regn</t> <t>över nyslagen äng,</t> <t>en regnskur som vattnar jorden.</t>


text:
<t><f>ⓣ</f> I hans dagar</t> <t>ska den rättfärdige blomstra,</t> <t>stor frid ska råda</t> <t>tills månen inte mer</t> <t>finns till. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓤ</f> Han ska härska från hav till hav,</t> <t>från floden<f>[223]</f> till jordens ändar.</t>


text:
<t><f>ⓦ</f> Kungar från Tarshish</t> <t>och kustländerna</t> <t>ska komma med tribut,</t> <t>kungar från Saba och Seba<f>[224]</f></t> <t>ska bära fram gåvor.</t>


text:
<t>Ja, han ska rädda den fattige</t> <t>som ropar</t> <t>och den förtryckte</t> <t>som ingen hjälpare har.</t>


text:
<t><f>ⓨ</f> han ska befria deras själ</t> <t>från förtryck och våld.</t> <t>Deras blod är dyrbart i hans ögon. <pb/></t>


text:
<t>Må han leva och få guld från Saba,</t> <t>må man ständigt be för honom</t> <t>och välsigna honom dagen lång.</t>


text:
<t><f>ⓩ</f> Må säden växa rikt i landet,</t> <t>ända upp till bergens toppar.</t> <t>Må dess frukt vaja</t> <t>som Libanons skogar</t> <t>och städernas folk blomstra</t> <t>som markens örter.</t>


text:
<t><f>ⓐ</f> Må hans namn leva för evigt,</t> <t>må hans namn blomstra</t> <t>så länge solen skiner.</t> <t>I honom ska man välsigna sig,</t> <t>alla hednafolk</t> <t>ska prisa honom salig. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓒ</f> Välsignat är hans härliga namn</t> <t>för evigt.</t> <t>Må hans ära fylla hela jorden!</t> <t>Amen, amen. <pb/></t>


text:
<pb/><e><f>ⓓ</f> En psalm av Asaf.</e> <pb/><t>Gud är verkligen god mot Israel,</t> <t>mot dem som har rena hjärtan.</t>


text:
<t><f>ⓔ</f> för jag greps av avund</t> <t>mot de högmodiga</t> <t>när jag såg de gudlösas framgång. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓕ</f> Deras ögon kikar fram<f>[225]</f> ur fetman,</t> <t>deras hjärtans fantasier</t> <t>har ingen gräns. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓖ</f> De säger:</t> <t>"Hur skulle Gud kunna veta?</t> <t>Den Högste har väl ingen vetskap?"</t>


text:
<t>men hade jag sagt:</t> <t>"Så tänker jag tala",</t> <t>då hade jag svikit dina barns släkte. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓚ</f> Hur plötsligt ska de inte gå under!</t> <t>De förgås och får ett fruktansvärt</t> <t>slut.</t>


text:
<t><f>ⓛ</f> Så som en dröm är borta</t> <t>när man vaknar</t> <t>ska du, Herre, förakta dem</t> <t>som skuggbilder när du griper in. <pb/></t>


text:
<t>då var jag oförnuftig</t> <t>och förstod ingenting,</t> <t>jag var som ett djur inför dig. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓝ</f> När min kropp och mitt hjärta</t> <t>ger upp,</t> <t>är Gud mitt hjärtas klippa</t> <t>och min lott för evigt. <pb/></t>


text:
<t>Men för mig är det gott</t> <t>att vara nära Gud.</t> <t>Jag tar min tillflykt</t> <t>till Herren, GUD,</t> <t>för att förkunna</t> <t>alla dina gärningar.</t>


text:
<pb/><e><f>ⓞ</f> En vishetspsalm av Asaf.</e> <pb/><t>Varför, Gud, har du förkastat oss</t> <t>för alltid?</t> <t>Varför ryker din vrede</t> <t>mot fåren i din hjord?</t>


text:
<t>Tänk på din församling</t> <t>som du vann i forna tider,</t> <t>din arvedels stam</t> <t>som du återlöste.</t> <t>Tänk på Sions berg</t> <t>där du tog din boning. <pb/></t>


text:
<t>Vänd dina steg till dessa eviga ruiner.</t> <t>Allt i helgedomen</t> <t>har fienden förstört.</t>


text:
<t><f>ⓟ</f> Dina motståndare skränade</t> <t>på platsen där du möter oss,</t> <t>de satte upp sina fälttecken</t> <t>som tecken.</t>


text:
<t><f>ⓡ</f> De satte eld på din helgedom</t> <t>och vanhelgade ditt namns boning</t> <t>ända till grunden.</t>


text:
<t>De sade i sina hjärtan:</t> <t>"Vi ska kuva dem fullständigt!"</t> <t>Alla Guds mötesplatser</t> <t>brände de ner i landet.</t>


text:
<t><f>ⓢ</f> Vi ser inte våra tecken,</t> <t>ingen profet finns kvar</t> <t>och ingen av oss vet</t> <t>hur länge det varar. <pb/></t>


text:
<t>Varför håller du tillbaka din hand,</t> <t>din högra hand?</t> <t>Dra fram den ur din famn</t> <t>och förgör dem! <pb/></t>


text:
<t><f>ⓤ</f> Du delade havet med din makt,</t> <t>du krossade drakarnas huvuden</t> <t>på vattnet,</t>


text:
<t><f>ⓧ</f> Din är dagen, din är också natten,</t> <t>du har skapat ljuset<f>[226]</f> och solen.</t>


text:
<t>Du har fastställt jordens alla gränser.</t> <t>Sommar och vinter är skapade</t> <t>av dig. <pb/></t>


text:
<t>Ge inte din turturduvas själ</t> <t>åt vilddjuren,</t> <t>glöm inte dina förtrycktas liv</t> <t>för alltid!</t>


text:
<t>Låt inte den kuvade</t> <t>vända skamsen tillbaka,</t> <t>låt den förtryckte och fattige</t> <t>få prisa ditt namn. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓨ</f> Res dig, Gud, och för din talan!</t> <t>Tänk på hur dåren hånar dig</t> <t>dagen lång.</t>


text:
<t>Glöm inte dina fienders rop,</t> <t>det skrän som ständigt stiger</t> <t>från dina motståndare.</t>


text:
<pb/><t>Vi tackar dig, Gud, vi tackar dig!</t> <t>Ditt namn är nära,</t> <t>man förkunnar dina under. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓑ</f> Jorden och alla som bor där</t> <t>kan vackla<f>[227]</f>,</t> <t>men jag har gett</t> <t>dess pelare stadga."</t> <t><e>Sela</e> <pb/></t>


text:
<t><f>ⓒ</f> Jag säger till de skrytsamma:</t> <t>"Skryt inte!"</t> <t>och till de gudlösa:</t> <t>"Höj inte hornet!"</t>


text:
<t>Varken från öster eller väster</t> <t>eller från öknen</t> <t>kommer upphöjelsen.<f>[228]</f></t>


text:
<t><f>ⓓ</f> Nej, Gud är den som dömer.</t> <t>Den ene böjer han ner,</t> <t>den andre reser han upp.</t>


text:
<t><f>ⓔ</f> I HERRENS hand är en bägare<f>[229]</f></t> <t>med skummande vin,</t> <t>full av blandad dryck.</t> <t>Han häller upp,</t> <t>och jordens alla gudlösa</t> <t>måste dricka den i botten. <pb/></t>


text:
<t>Alla gudlösas horn</t> <t>ska jag hugga av,</t> <t>men den rättfärdiges horn</t> <t>ska upphöjas.</t>


text:
<t><f>ⓗ</f> Där bröt han bågens blixtrande pilar,</t> <t>sköld och svärd och krigets vapen.</t> <t><e>Sela</e> <pb/></t>


text:
<t><f>ⓘ</f> Modiga män ligger plundrade,</t> <t>de sover sin sömn,</t> <t>ingen stridsman</t> <t>kan lyfta sin hand.</t>


text:
<t><f>ⓙ</f> Du, endast du, är värd att frukta.</t> <t>Vem kan bestå inför dig</t> <t>när du vredgas?</t>


text:
<t>när Gud står upp för att döma,</t> <t>för att frälsa alla ödmjuka</t> <t>på jorden. <e>Sela</e> <pb/></t>


text:
<t><f>ⓚ</f> Din vrede mot människor</t> <t>ska bli till din ära,</t> <t>dem som överlevt vreden</t> <t>ska du ikläda dig<f>[233]</f>.<f>[234]</f></t>


text:
<t><f>ⓛ</f> Ge löften till HERREN er Gud</t> <t>och uppfyll dem!</t> <t>Alla runt omkring ska komma</t> <t>med gåvor till den Fruktade.</t>


text:
<pb/><t>Jag höjer min röst till Gud och ropar,</t> <t>jag höjer min röst till Gud</t> <t>och han lyssnar till mig.</t>


text:
<t><f>ⓞ</f> På nödens dag söker jag Herren,</t> <t>om natten är min hand utsträckt</t> <t>utan att tröttna.</t> <t>Min själ vägrar låta sig tröstas.</t>


text:
<t><f>ⓟ</f> Jag tänker på Gud och suckar,</t> <t>jag grubblar och min ande</t> <t>mattas. <e>Sela</e> <pb/></t>


text:
<t>Jag minns min sång<f>[235]</f> i natten,</t> <t>jag grubblar i mitt hjärta</t> <t>och min ande undrar:</t>


text:
<t><f>ⓣ</f> Är hans godhet borta för alltid?</t> <t>Är det slut med hans ord</t> <t>för alla tider?</t>


text:
<t>Har Gud glömt att vara nådig?</t> <t>Eller har han i vrede hållit inne</t> <t>sin barmhärtighet? <e>Sela</e> <pb/></t>


text:
<t><f>ⓤ</f> Jag svarar: Detta är min plåga,</t> <t>att den Högstes högra hand</t> <t>inte är som förr.</t>


text:
<t><f>ⓧ</f> Med din arm har du</t> <t>återlöst ditt folk,</t> <t>Jakobs och Josefs barn. <e>Sela</e> <pb/></t>


text:
<t><f>ⓨ</f> Vattnen såg dig, Gud,</t> <t>vattnen såg dig och bävade,</t> <t>själva djupen darrade.</t>


text:
<t>Från molnen strömmade vatten,</t> <t>skyarna höjde sin röst</t> <t>och dina pilar flög överallt.</t>


text:
<t>Din åska dundrade i virvelstormen,</t> <t>blixtar lyste upp världen,</t> <t>jorden darrade och bävade.</t>


text:
<t><f>ⓩ</f> Genom havet gick din väg,</t> <t>din stig genom väldiga vatten,</t> <t>och ingen såg dina fotspår.</t>


text:
<pb/><e>En vishetspsalm av Asaf.</e> <pb/><t>Lyssna, mitt folk,</t> <t>till min undervisning,</t> <t>vänd era öron till min muns ord!</t>


text:
<t>Jag vill öppna min mun</t> <t>för att tala visdomsord<f>[236]</f>,</t> <t>lägga fram gåtor från gången tid.</t>


text:
<t>vill vi inte dölja för deras barn.</t> <t>För det kommande släktet</t> <t>förkunnar vi HERRENS lov,</t> <t>hans makt och de under han gjort. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓒ</f> Han upprättade</t> <t>ett vittnesbörd i Jakob,</t> <t>han gav sin undervisning i Israel</t> <t>och befallde våra fäder</t> <t>att lära ut den till sina barn,</t>


text:
<t>så att den blev känd</t> <t>för det kommande släktet,</t> <t>de barn som skulle födas.</t> <t>De i sin tur skulle</t> <t>berätta för sina barn,</t>


text:
<t>så att de sätter sitt hopp till Gud</t> <t>och inte glömmer Guds gärningar</t> <t>utan följer hans bud.</t>


text:
<t><f>ⓓ</f> De ska inte bli som sina fäder,</t> <t>ett trotsigt och upproriskt släkte</t> <t>med opålitligt hjärta</t> <t>och en ande trolös mot Gud. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓕ</f> Inför deras fäder</t> <t>hade han gjort under</t> <t>i Egyptens land, på Soans mark<f>[237]</f>.</t>


text:
<t><f>ⓗ</f> Han ledde dem</t> <t>med molnskyn om dagen</t> <t>och med eldsken</t> <t>hela natten.</t>


text:
<t>han lät bäckar rinna fram</t> <t>ur klippan</t> <t>och vatten skölja ner</t> <t>som strömmar. <pb/></t>


text:
<t>Men de fortsatte att synda</t> <t>mot honom,</t> <t>de gjorde uppror</t> <t>mot den Högste i öknen.</t>


text:
<t>Visst slog han klippan</t> <t>så att vattnet flödade</t> <t>och bäckar strömmade fram,</t> <t>men kan han också ge bröd</t> <t>eller skaffa kött åt sitt folk?" <pb/></t>


text:
<t><f>ⓚ</f> När HERREN hörde det</t> <t>blev han vred.</t> <t>Eld blossade upp mot Jakob,</t> <t>vrede vällde fram mot Israel,</t>


text:
<t><f>ⓜ</f> Han lät östanvinden</t> <t>komma från himlen</t> <t>och styrde sunnanvinden dit</t> <t>med sin makt.</t>


text:
<t><f>ⓝ</f> kom Guds vrede över dem.</t> <t>Han dödade bland de starkaste</t> <t>och slog ner Israels utvalda<f>[239]</f> män. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓟ</f> Då lät han deras dagar försvinna</t> <t>i tomhet</t> <t>och deras år i plötslig skräck.</t>


text:
<t><f>ⓠ</f> De mindes att Gud är deras klippa,</t> <t>att Gud den Högste</t> <t>är deras befriare.</t>


text:
<t><f>ⓡ</f> De försökte bedra honom</t> <t>med sina ord,</t> <t>de ljög för honom med sin tunga.</t>


text:
<t>Deras hjärtan var inte uppriktiga</t> <t>mot honom,</t> <t>de var inte trogna</t> <t>mot hans förbund. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓢ</f> Men han är barmhärtig</t> <t>och försonar skuld,</t> <t>han vill inte förgöra.</t> <t>Ofta höll han tillbaka sin vrede</t> <t>och lät inte hela sin glöd</t> <t>bryta fram.</t>


text:
<t><f>ⓣ</f> Han tänkte på att de bara är kött,</t> <t>en vind<f>[240]</f> som försvinner</t> <t>och inte kommer åter. <pb/></t>


text:
<t>Hur ofta trotsade de honom inte</t> <t>i öknen</t> <t>och bedrövade honom</t> <t>i ödemarken!</t>


text:
<t><f>ⓤ</f> Han förvandlade deras floder</t> <t>till blod</t> <t>så att de inte kunde dricka</t> <t>ur bäckarna.</t>


text:
<t><f>ⓥ</f> Han sände flugsvärmar</t> <t>som förtärde dem</t> <t>och grodor som förstörde för dem,</t>


text:
<t><f>ⓧ</f> Han slog deras vinstockar</t> <t>med hagel</t> <t>och deras fikonträd med skyfall<f>[241]</f>,</t>


text:
<t><f>ⓨ</f> Han sände över dem sin vredesglöd,</t> <t>harm, vrede och nöd,</t> <t>en skara av olycksänglar.</t>


text:
<t><f>ⓩ</f> Han gav fritt utlopp åt sin vrede,</t> <t>han skonade inte deras själ</t> <t>från döden</t> <t>utan utlämnade deras liv åt pesten.</t>


text:
<t><f>ⓐ</f> Han slog allt förstfött i Egypten,</t> <t>livskraftens förstling</t> <t>i Hams hyddor. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓑ</f> Han lät sitt folk bryta upp</t> <t>som en fårflock</t> <t>och förde dem som en hjord</t> <t>genom öknen.</t>


text:
<t><f>ⓒ</f> Han ledde dem tryggt,</t> <t>de behövde inte vara rädda,</t> <t>deras fiender svaldes av havet.</t>


text:
<t><f>ⓓ</f> Han förde dem till sitt heliga land,</t> <t>till det berg som hans högra hand</t> <t>hade vunnit.</t>


text:
<t><f>ⓔ</f> Han fördrev hednafolken</t> <t>framför dem,</t> <t>han gav dem deras land</t> <t>som arvedel</t> <t>och lät Israels stammar bo</t> <t>i deras hyddor. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓕ</f> Men de trotsade och frestade</t> <t>Gud den Högste,</t> <t>de höll inte fast</t> <t>vid hans vittnesbörd.</t>


text:
<t><f>ⓖ</f> De vek trolöst tillbaka</t> <t>som sina fäder,</t> <t>de gav vika som en opålitlig båge.</t>


text:
<t><f>ⓗ</f> De väckte hans vrede</t> <t>med sina offerhöjder</t> <t>och kränkte honom</t> <t>med sina avgudabilder. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓘ</f> Han övergav sin boning i Shilo<f>[242]</f>,</t> <t>det tält han rest bland människorna.</t>


text:
<t><f>ⓛ</f> Deras präster föll för svärd,</t> <t>deras änkor kunde inte</t> <t>hålla dödsklagan. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓝ</f> Han byggde sin helgedom</t> <t>hög som himlen,</t> <t>grundade den likt jorden för evigt. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓟ</f> han hämtade honom från tackorna</t> <t>och satte honom till herde</t> <t>för Jakob, sitt folk,</t> <t>för Israel, sin arvedel.</t>


text:
<pb/><e><f>ⓠ</f> En psalm av Asaf.</e> <pb/><t>Gud, hednafolken trängde in</t> <t>i din arvedel,</t> <t>de vanhelgade ditt heliga tempel,</t> <t>de gjorde Jerusalem</t> <t>till en grushög.</t>


text:
<t>De gav dina tjänares kroppar</t> <t>som mat åt himlens fåglar,</t> <t>dina trognas kött åt markens djur.</t>


text:
<t><f>ⓢ</f> Hur länge, HERRE?</t> <t>Ska du vara vred för evigt?</t> <t>Hur länge ska din lidelse</t> <t>brinna som eld?</t>


text:
<t><f>ⓣ</f> Ös din vrede över hednafolken</t> <t>som inte känner dig,</t> <t>över de riken som inte åkallar</t> <t>ditt namn,</t>


text:
<t>Tillräkna oss inte våra fäders synder,</t> <t>låt din barmhärtighet</t> <t>möta oss snart,</t> <t>för vi har sjunkit mycket djupt.</t>


text:
<t><f>ⓤ</f> Hjälp oss, du vår frälsnings Gud,</t> <t>för ditt namns äras skull!</t> <t>Rädda oss och försona</t> <t>våra synder för ditt namns skull!</t>


text:
<t><f>ⓥ</f> Varför ska folken få säga:</t> <t>"Var är nu deras Gud?"</t> <t>Låt våra ögon få se</t> <t>hur det blir känt bland folken</t> <t>att du hämnas</t> <t>dina tjänares spillda blod.</t>


text:
<t><f>ⓦ</f> Låt fångarnas klagan</t> <t>komma inför ditt ansikte,</t> <t>låt dödens barn få leva</t> <t>genom din starka arm.</t>


text:
<t>Då ska vi,</t> <t>ditt folk och fåren i din hjord,</t> <t>tacka dig för evigt</t> <t>och förkunna ditt lov</t> <t>från släkte till släkte.</t>


text:
<pb/><t><f>ⓧ</f> Lyssna, du Israels herde!</t> <t>Du som leder Josef som en hjord,</t> <t>du som tronar på keruberna,</t> <t>visa dig i glans!</t>


text:
<t>Väck upp din makt till att gå</t> <t>framför Efraim och Benjamin</t> <t>och Manasse,</t> <t>och kom till vår frälsning.</t>


text:
<t><f>ⓨ</f> Gud, upprätta oss<f>[244]</f>!</t> <t>Låt ditt ansikte lysa</t> <t>så att vi blir frälsta. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓐ</f> Du gör oss till ett stridsämne</t> <t>för våra grannar,</t> <t>och våra fiender hånar oss.</t>


text:
<t><f>ⓑ</f> Du hämtade en vinstock</t> <t>från Egypten,</t> <t>du fördrev hednafolk</t> <t>och planterade den.</t>


text:
<t><f>ⓒ</f> den sträckte ut sina skott till havet</t> <t>och sina knoppar till floden<f>[245]</f>. <pb/></t>


text:
<t>Gud Sebaot, kom tillbaka!</t> <t>Blicka ner från himlen och se,</t> <t>ta hand om denna vinstock!</t>


text:
<t><f>ⓔ</f> Skydda vad din högra hand</t> <t>har planterat,</t> <t>den son du har fostrat åt dig.</t>


text:
<t>Håll din hand över mannen</t> <t>vid din högra sida,</t> <t>den människoson</t> <t>du har fostrat åt dig.</t>


text:
<t><f>ⓗ</f> Han bestämde det</t> <t>som ett vittnesbörd i Josef</t> <t>när han drog ut mot Egyptens land. <pb/>Jag hörde en röst</t> <t>som jag inte kände:</t>


text:
<t><f>ⓘ</f> "Jag lyfte bördan från hans axlar,</t> <t>hans händer blev fria</t> <t>från lastkorgen.</t>


text:
<t><f>ⓙ</f> I nöden ropade du</t> <t>och jag räddade dig.</t> <t>Jag svarade dig, dold i åska,</t> <t>jag prövade dig</t> <t>vid Meribas vatten. <e>Sela</e> <pb/></t>


text:
<t><f>ⓚ</f> Hör, mitt folk, jag vill varna dig!</t> <t>Israel, om du bara ville</t> <t>lyssna på mig!</t>


text:
<t><f>ⓛ</f> Hos dig får ingen annan gud finnas,</t> <t>du ska inte tillbe</t> <t>en främmande gud.</t>


text:
<t>Jag är HERREN din Gud</t> <t>som har fört dig upp</t> <t>ur Egyptens land.</t> <t>Öppna din mun helt</t> <t>så ska jag fylla den! <pb/></t>


text:
<t><f>ⓜ</f> Då lät jag dem gå</t> <t>i sina hjärtans hårdhet,</t> <t>de fick vandra</t> <t>efter sina egna planer. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓝ</f> Om mitt folk bara ville höra mig,</t> <t>om Israel ville vandra</t> <t>på mina vägar!</t>


text:
<t>Då skulle jag snart kuva</t> <t>deras fiender</t> <t>och vända min hand</t> <t>mot deras motståndare.</t>


text:
<t>De som hatar HERREN</t> <t>skulle krypa för honom,</t> <t>och deras öde skulle vara för evigt.</t>


text:
<t><f>ⓞ</f> Han skulle ge dig</t> <t>finaste vete att äta</t> <t>och mätta dig</t> <t>med honung ur klippan."</t>


text:
<pb/><f>[249]</f> <e><f>ⓟ</f> En psalm av Asaf.</e> <pb/><t>Gud står i gudaförsamlingen<f>[250]</f>,</t> <t>bland gudarna håller han dom:</t>


text:
<t><f>ⓡ</f> Skipa rätt för den svage</t> <t>och faderlöse,</t> <t>ge den förtryckte</t> <t>och fattige rättvisa!</t>


text:
<t>De vet inget och förstår inget,</t> <t>de vandrar i mörker.</t> <t>Jordens alla grundvalar vacklar. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓣ</f> Men ni kommer att dö</t> <t>som människor dör</t> <t>och falla som alla furstar faller." <pb/></t>


text:
<t><f>ⓦ</f> De smider listiga planer</t> <t>mot ditt folk,</t> <t>de rådslår mot dem du beskyddar,</t>


text:
<t>de säger: "Kom,</t> <t>vi utrotar dem som folk</t> <t>så att ingen mer minns</t> <t>Israels namn!" <pb/></t>


text:
<t><f>ⓨ</f> Även Assur ansluter sig till dem,</t> <t>han lånar sin arm åt Lots barn. <e>Sela</e> <pb/></t>


text:
<t><f>ⓩ</f> Gör med dem som med Midjan,</t> <t>som med Sisera och Jabin<f>[253]</f></t> <t>vid Kishons bäck</t>


text:
<t><f>ⓐ</f> Låt det gå deras stormän</t> <t>som Oreb och Seeb,</t> <t>och alla deras furstar</t> <t>som Seba och Salmunna,</t>


text:
<t>så ska du jaga dem</t> <t>med din storm</t> <t>och skräckslå dem</t> <t>med ditt oväder. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓕ</f> Låt dem veta att du ensam</t> <t>bär namnet HERREN,</t> <t>den Högste över hela jorden.</t>


text:
<t><f>ⓘ</f> Min själ längtar och trängtar</t> <t>till HERRENS gårdar,</t> <t>min själ och min kropp jublar</t> <t>mot levande Gud. <pb/></t>


text:
<t>Sparven har funnit sig ett hem</t> <t>och svalan ett bo</t> <t>där hon kan lägga sina ungar:</t> <t>dina altaren, HERRE Sebaot,</t> <t>min kung och min Gud.</t>


text:
<t><f>ⓚ</f> Saliga är de</t> <t>som har sin styrka i dig,</t> <t>som har dina vägar i sitt hjärta.</t>


text:
<t><f>ⓛ</f> När de vandrar genom tåredalen<f>[255]</f></t> <t>gör de den rik på källor,</t> <t>och höstregnet<f>[256]</f> täcker den</t> <t>med välsignelser.</t>


text:
<t>En dag i dina gårdar</t> <t>är bättre än tusen andra.</t> <t>Jag vill hellre vakta dörren<f>[257]</f></t> <t>i min Guds hus</t> <t>än bo i de gudlösas tält,</t>


text:
<t><f>ⓝ</f> för HERREN Gud är sol och sköld,</t> <t>HERREN ger nåd och ära.</t> <t>Inget gott nekar han dem</t> <t>som vandrar i fullkomlighet. <pb/></t>


text:
<pb/><t><f>ⓟ</f> HERRE, förr var du nådig</t> <t>mot ditt land,</t> <t>du gjorde slut på Jakobs</t> <t>fångenskap.</t>


text:
<t>Upprätta oss<f>[258]</f> igen,</t> <t>du vår frälsnings Gud,</t> <t>upphör med din harm mot oss!</t>


text:
<t><f>ⓡ</f> Tänker du vredgas på oss</t> <t>för alltid,</t> <t>ska din vrede fortsätta</t> <t>från släkte till släkte?</t>


text:
<t>Jag vill höra</t> <t>vad Gud, HERREN, talar.</t> <t>Han talar frid till sitt folk,</t> <t>till sina trogna,</t> <t>men de får inte gå tillbaka</t> <t>till dårskap.<f>[259]</f></t>


text:
<t><f>ⓢ</f> Ja, hans frälsning är nära dem</t> <t>som vördar honom,</t> <t>för att härlighet ska bo</t> <t>i vårt land. <pb/></t>


text:
<pb/><e><f>ⓦ</f> En bön av David.</e> <pb/><t>HERRE, vänd ditt öra till mig</t> <t>och svara mig,</t> <t>för jag är svag och fattig.</t>


text:
<t><f>ⓧ</f> Bevara min själ,</t> <t>för jag är trogen.</t> <t>Du är min Gud,</t> <t>fräls din tjänare som litar på dig.</t>


text:
<t><f>ⓩ</f> Du, Herre, är god och förlåtande,</t> <t>stor i nåd mot alla</t> <t>som ropar till dig.</t>


text:
<t><f>ⓓ</f> Alla folk som du har gjort</t> <t>ska komma och tillbe</t> <t>inför dig, Herre.</t> <t>De ska ära ditt namn,</t>


text:
<t><f>ⓕ</f> Visa mig, HERRE, din väg,</t> <t>jag vill vandra i din sanning.</t> <t>Ge mig ett odelat hjärta</t> <t>så att jag vördar ditt namn.</t>


text:
<t>Jag vill tacka dig, Herre min Gud,</t> <t>av hela mitt hjärta</t> <t>och ära ditt namn i evighet,</t>


text:
<t><f>ⓖ</f> för din nåd över mig är stor,</t> <t>du räddar min själ</t> <t>ur dödsrikets djup. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓗ</f> Gud, de fräcka reser sig mot mig,</t> <t>en flock av våldsmän</t> <t>vill ta mitt liv.</t> <t>De har inte dig för ögonen. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓘ</f> Men du, Herre,</t> <t>är en barmhärtig och nådig Gud,</t> <t>sen till vrede</t> <t>och stor i nåd och sanning.</t>


text:
<t>Vänd dig till mig</t> <t>och förbarma dig över mig.</t> <t>Ge din makt till din tjänare</t> <t>och fräls din tjänarinnas son!</t>


text:
<t>Ge mig ett tecken på din godhet,</t> <t>låt dem som hatar mig se det</t> <t>och skämmas,</t> <t>för du, HERRE, hjälper</t> <t>och tröstar mig.</t>


text:
<pb/><e><f>ⓙ</f> En psalm, en sång av Koras söner.</e> <pb/><t>Han har grundat sin stad</t> <t>på de heliga bergen.</t>


text:
<t><f>ⓜ</f> "Jag ska räkna Rahab<f>[260]</f> och Babel</t> <t>bland mina bekännare,</t> <t>Filisteen och Tyrus</t> <t>tillsammans med Kush<f>[261]</f>.</t> <t>De är födda där."</t>


text:
<t><f>ⓝ</f> Om Sion ska det sägas:</t> <t>"Den och den är född där."</t> <t>Och han, den Högste,</t> <t>håller det vid makt.</t>


text:
<t><f>ⓞ</f> När HERREN upptecknar folken</t> <t>ska han räkna så:</t> <t>"De är födda där." <e>Sela</e> <pb/></t>


text:
<pb/><e><f>ⓠ</f> En sång, en psalm av Koras söner. För körledaren, till mahalát-leannót</e><f>[262]</f>. En vishetspsalm av esraiten Heman.<f>[263]</f>


text:
<t><f>ⓢ</f> Jag räknas bland dem</t> <t>som går ner i graven,</t> <t>jag är som en man utan livskraft.</t>


text:
<t><f>ⓣ</f> Jag är övergiven bland de döda,</t> <t>likt de fallna som ligger i graven,</t> <t>dem du inte längre tänker på</t> <t>och som inte mer</t> <t>är i dina händer.</t>


text:
<t><f>ⓥ</f> Din vrede vilar tung över mig,</t> <t>alla dina böljor låter du</t> <t>skölja över mig. <e>Sela</e> <pb/></t>


text:
<t><f>ⓦ</f> Du har fjärmat mina förtrogna</t> <t>från mig,</t> <t>du har gjort mig vidrig för dem,</t> <t>fångad så att jag inte kommer ut.</t>


text:
<t><f>ⓧ</f> Mitt öga förtärs av lidande.</t> <t>HERRE, jag ropar till dig varje dag,</t> <t>jag sträcker mina händer</t> <t>mot dig. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓨ</f> Gör du under för de döda,</t> <t>kan skuggorna resa sig</t> <t>och tacka dig? <e>Sela</e></t>


text:
<t><f>ⓑ</f> Varför, HERRE,</t> <t>förkastar du min själ?</t> <t>Varför döljer du</t> <t>ditt ansikte för mig?</t>


text:
<t>Plågad är jag och döende</t> <t>från min ungdom,</t> <t>jag bär förskräckelser från dig</t> <t>och förtvivlar.</t>


text:
<t><f>ⓓ</f> Mina nära och kära</t> <t>har du fjärmat från mig.</t> <t>I mina förtrognas ställe</t> <t>har jag bara mörker.</t>


text:
<pb/><t><f>ⓕ</f> Jag vill sjunga om HERRENS</t> <t>nådegärningar för evigt,</t> <t>med min mun</t> <t>förkunna din trofasthet</t> <t>från släkte till släkte.</t>


text:
<t><f>ⓖ</f> Jag säger:</t> <t>För evigt är din nåd befäst,</t> <t>i himlen är din trofasthet</t> <t>grundad. <pb/></t>


text:
<t>"Jag har slutit förbund</t> <t>med min utvalde,</t> <t>gett min ed till min tjänare David:<f>[265]</f></t>


text:
<t><f>ⓗ</f> Jag ska låta din ätt bestå för evigt</t> <t>och bygga din tron</t> <t>från släkte till släkte." <e>Sela</e> <pb/></t>


text:
<t><f>ⓘ</f> Himlarna prisar dina under, HERRE,</t> <t>och din trofasthet</t> <t>i de heligas församling.</t>


text:
<t>Vem i skyn kan jämföras</t> <t>med HERREN?</t> <t>Vem bland Guds söner kan liknas</t> <t>vid HERREN?</t>


text:
<t>Gud är fruktad i de heligas råd,</t> <t>stor och mer vördad</t> <t>än alla omkring honom. <pb/></t>


text:
<t>HERRE Gud Sebaot,</t> <t>vem är som du?</t> <t>Stark är du, HERRE,</t> <t>och din trofasthet omger dig.</t>


text:
<t><f>ⓙ</f> Du råder över det stolta havet,</t> <t>när dess vågor reser sig</t> <t>stillar du dem.</t>


text:
<t><f>ⓚ</f> Du krossade Rahab som en slagen,</t> <t>du skingrade dina fiender</t> <t>med din mäktiga arm.</t>


text:
<t><f>ⓛ</f> Din är himlen,</t> <t>din är också jorden.</t> <t>Du har grundat världen</t> <t>med allt vad den rymmer.</t>


text:
<t><f>ⓜ</f> Rätt och rättfärdighet</t> <t>är grunden för din tron,</t> <t>nåd och sanning</t> <t>står inför ditt ansikte. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓝ</f> Saligt är det folk</t> <t>som vet vad jubel är!</t> <t>HERRE, de vandrar</t> <t>i ditt ansiktes ljus.</t>


text:
<t><f>ⓟ</f> Du talade en gång i en syn</t> <t>till dina trogna och sade:</t> <t>"Jag har sänt hjälp</t> <t>genom en hjälte,</t> <t>jag har upphöjt en yngling<f>[266]</f></t> <t>ur folket.</t>


text:
<t>Jag ska krossa hans fiender</t> <t>framför honom</t> <t>och slå ner dem</t> <t>som hatar honom. <pb/></t>


text:
<t>Min trofasthet och nåd</t> <t>ska vara med honom,</t> <t>i mitt namn ska hans horn</t> <t>bli upphöjt.</t>


text:
<t><f>ⓢ</f> Han ska ropa till mig:</t> <t>"Du är min Far, min Gud</t> <t>och min frälsnings klippa!"</t>


text:
<t><f>ⓣ</f> Jag ska göra honom</t> <t>till den förstfödde,</t> <t>till den högste</t> <t>bland<f>[267]</f> kungarna på jorden.</t>


text:
<t>Jag ska bevara min nåd</t> <t>mot honom för evigt,</t> <t>mitt förbund med honom</t> <t>ska stå fast.</t>


text:
<t><f>ⓤ</f> Jag ska låta hans ätt<f>[268]</f></t> <t>bestå i evighet</t> <t>och hans tron</t> <t>så länge himlen är till. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓦ</f> Jag ska inte bryta mitt förbund,</t> <t>det mina läppar har sagt</t> <t>ska jag inte ändra.</t>


text:
<t><f>ⓧ</f> En gång för alla</t> <t>har jag svurit vid min helighet,</t> <t>jag sviker inte David:</t>


text:
<t><f>ⓩ</f> den ska bestå som månen</t> <t>i evigheters evighet.</t> <t>Och vittnet i skyn är trofast." <e>Sela</e> <pb/></t>


text:
<t>Du har upplöst förbundet</t> <t>med din tjänare,</t> <t>du har vanärat hans krona</t> <t>och kastat den till marken.</t>


text:
<t><f>ⓑ</f> Alla som passerar på vägen</t> <t>plundrar honom,</t> <t>han blir hånad av sina grannar.</t>


text:
<t>Du har förkortat</t> <t>hans ungdoms dagar,</t> <t>du har täckt honom med skam.</t> <t><e>Sela</e> <pb/></t>


text:
<t><f>ⓒ</f> Hur länge, HERRE,</t> <t>ska du hålla dig helt dold?</t> <t>Hur länge ska din vrede</t> <t>brinna som eld?</t>


text:
<t><f>ⓓ</f> Tänk på hur kort mitt liv är,</t> <t>hur förgängliga<f>[269]</f> du skapat</t> <t>alla människors barn.</t>


text:
<t>Vem kan leva och slippa se döden,</t> <t>vem kan rädda sin själ</t> <t>från dödsrikets våld? <e>Sela</e> <pb/></t>


text:
<t><f>ⓔ</f> Herre, var är dina nådegärningar</t> <t>från förr</t> <t>som du lovade David med ed</t> <t>i din trofasthet?</t>


text:
<t>Herre, tänk på dina tjänares<f>[270]</f> vanära,</t> <t>vad jag bär inom mig</t> <t>från de många folken,</t>


text:
<pb/><e><f>ⓕ</f> En bön av gudsmannen Mose.</e> <pb/><t>Herre, du har varit vår tillflykt<f>[271]</f></t> <t>från släkte till släkte.</t>


text:
<t><f>ⓖ</f> Innan bergen blev till</t> <t>och du skapade jorden och världen,</t> <t>från evighet till evighet är du,</t> <t>Gud. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓗ</f> Du låter människan</t> <t>vända åter till stoft,</t> <t>du säger: "Vänd om,</t> <t>ni människors<f>[272]</f> barn!"</t>


text:
<t><f>ⓘ</f> Tusen år är i dina ögon</t> <t>som dagen i går som försvann,</t> <t>som en av nattens timmar<f>[273]</f>.</t>


text:
<t><f>ⓙ</f> Du sköljer bort dem,</t> <t>de är som en sömn.</t> <t>Om morgonen gror de som gräset,</t>


text:
<t><f>ⓚ</f> om morgonen gror det och blomstrar,</t> <t>mot kvällen vissnar det och torkar. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓛ</f> Du ställer våra synder inför dig,</t> <t>våra hemligheter</t> <t>i ditt ansiktes ljus.</t>


text:
<t><f>ⓜ</f> Alla våra dagar försvinner</t> <t>genom din vrede,</t> <t>vi slutar våra år som en suck.</t>


text:
<t><f>ⓝ</f> Vårt liv varar sjuttio år,</t> <t>eller åttio om krafterna räcker.</t> <t>När det är som bäst</t> <t>är det möda och bekymmer.</t> <t>Snart är det slut och vi flyger bort. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓠ</f> Kom tillbaka, HERRE!</t> <t>Hur länge dröjer du?</t> <t>Förbarma dig över dina tjänare!</t>


text:
<t>Mätta oss med din nåd</t> <t>när morgonen gryr,</t> <t>så att vi får jubla och glädjas</t> <t>i alla våra dagar.</t>


text:
<t>Gläd oss lika många dagar</t> <t>som du plågat oss,</t> <t>lika många år</t> <t>som vi sett det onda.</t>


text:
<t>och låt Herren vår Guds ljuvlighet</t> <t>vila över oss.</t> <t>Ge oss framgång</t> <t>med våra händers verk,</t> <t>ja, ge framgång</t> <t>åt våra händers verk.</t>


text:
<pb/><t><f>ⓡ</f> Den som sitter</t> <t>under den Högstes beskydd</t> <t>och vilar</t> <t>under den Allsmäktiges skugga,</t>


text:
<t><f>ⓢ</f> han säger till HERREN:</t> <t>"Min tillflykt och min borg,</t> <t>min Gud som jag litar på." <pb/></t>


text:
<t><f>ⓤ</f> Med sina fjädrar täcker han dig,</t> <t>under hans vingar</t> <t>finner du tillflykt.</t> <t>Hans trofasthet är sköld och skärm.</t>


text:
<t>Tusen kan falla vid din sida,</t> <t>tiotusen vid din högra sida,</t> <t>men dig drabbar det inte.</t>


text:
<t><f>ⓦ</f> Du ska bara se det med egna ögon,</t> <t>bevittna hur de gudlösa</t> <t>får sitt straff. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓧ</f> Du har sagt att HERREN</t> <t>är ditt skydd,</t> <t>du har gjort den Högste</t> <t>till din tillflykt.</t>


text:
<t><f>ⓐ</f> De ska bära dig på sina händer</t> <t>så att du inte stöter din fot</t> <t>mot någon sten.</t>


text:
<t><f>ⓑ</f> Du ska gå fram</t> <t>över lejon och huggormar,</t> <t>trampa på unga lejon</t> <t>och drakar<f>[274]</f>. <pb/></t>


text:
<t>"Han älskar<f>[275]</f> mig,</t> <t>därför ska jag befria honom,</t> <t>och jag ska beskydda honom</t> <t>eftersom han känner mitt namn.</t>


text:
<t><f>ⓒ</f> Han ropar till mig</t> <t>och jag svarar honom.</t> <t>Jag är med honom i nöden,</t> <t>jag ska rädda honom</t> <t>och ge honom ära.</t>


text:
<pb/><t><f>ⓔ</f> Det är gott att tacka HERREN</t> <t>och att lovsjunga ditt namn,</t> <t>du den Högste,</t>


text:
<t><f>ⓖ</f> med tiosträngad lyra och luta,</t> <t>med klingande<f>[277]</f> toner på harpan. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓗ</f> Du gläder mig, HERRE,</t> <t>med dina gärningar,</t> <t>jag jublar över dina händers verk.</t>


text:
<t><f>ⓚ</f> När de gudlösa grönskar som gräs</t> <t>och alla förbrytare blomstrar,</t> <t>går de ändå mot evig</t> <t>undergång. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓜ</f> Se dina fiender, HERRE,</t> <t>se, dina fiender ska förgås,</t> <t>alla förbrytare skingras!</t>


text:
<t><f>ⓞ</f> Mina ögon får se</t> <t>mina förföljare falla,</t> <t>mina öron får höra om de onda</t> <t>som reste sig mot mig. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓢ</f> för att förkunna att HERREN,</t> <t>min klippa, är rättfärdig.</t> <t>Ingen orätt finns i honom.</t>


text:
<pb/><t><f>[279]</f> <f>ⓣ</f> HERREN är kung!</t> <t>Han är klädd i höghet,</t> <t>HERREN är klädd</t> <t>och rustad med kraft.</t> <t>Världen står fast,</t> <t>den vacklar inte.</t>


text:
<t><f>ⓥ</f> Strömmarna höjer sig, HERRE,</t> <t>strömmarna höjer sin röst,</t> <t>strömmarna höjer sitt dån.</t>


text:
<t><f>ⓦ</f> Men mäktig är HERREN i höjden,</t> <t>mer än bruset av väldiga vatten,</t> <t>mer än havets mäktiga</t> <t>bränningar. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓧ</f> Dina vittnesbörd</t> <t>är alltigenom sanna.</t> <t>Helighet tillhör ditt hus, HERRE,</t> <t>för alltid.</t>


text:
<t><f>ⓑ</f> och de säger:</t> <t>"HERREN ser det inte,</t> <t>Jakobs Gud märker det inte." <pb/></t>


text:
<t><f>ⓒ</f> Han som har planterat örat,</t> <t>skulle han inte höra?</t> <t>Han som format ögat,</t> <t>skulle han inte se?</t>


text:
<t>Han som fostrar folken,</t> <t>skulle han inte straffa,</t> <t>han som lär människan förstånd?</t>


text:
<t><f>ⓕ</f> för att ge honom ro</t> <t>från onda dagar</t> <t>tills graven är grävd</t> <t>för de gudlösa.</t>


text:
<t><f>ⓗ</f> Rättvisa ska åter gälla i rätten,</t> <t>och alla som har ärliga hjärtan</t> <t>ska följa den<f>[281]</f>. <pb/></t>


text:
<t>Kan en orättfärdig domstol<f>[282]</f></t> <t>ha gemenskap med dig,</t> <t>en som gör orätt<f>[283]</f> i lagens namn,</t>


text:
<t>Han låter deras brott</t> <t>drabba dem själva,</t> <t>han förgör dem</t> <t>för deras ondska.</t> <t>HERREN vår Gud</t> <t>ska förgöra dem.</t>


text:
<t>Låt oss träda fram för hans</t> <t>ansikte med tacksägelse,</t> <t>jubla till honom med lovsång,</t>


text:
<t><f>ⓟ</f> för han är vår Gud</t> <t>och vi är folket i hans hjord,</t> <t>fåren i hans vård. <pb/>I dag,</t> <t>om ni hör<f>[284]</f> hans röst,</t>


text:
<t><f>ⓠ</f> förhärda inte era hjärtan</t> <t>som vid Meriba,</t> <t>som på Massas<f>[285]</f> dag i öknen,</t>


text:
<t><f>ⓡ</f> där era fäder frestade mig</t> <t>och prövade mig</t> <t>fast de sett mina gärningar.</t>


text:
<t><f>ⓢ</f> I fyrtio år var jag vred</t> <t>på det släktet,</t> <t>och jag sade: "De är ett folk</t> <t>med vilsna hjärtan,</t> <t>de känner inte mina vägar."</t>


text:
<t><f>ⓥ</f> Sjung till HERREN, lova hans namn,</t> <t>ropa ut hans frälsning</t> <t>dag efter dag!</t>


text:
<t><f>ⓦ</f> Förkunna hans ära</t> <t>bland hednafolken,</t> <t>bland alla folk hans under! <pb/></t>


text:
<t>Majestät och härlighet</t> <t>är inför hans ansikte,</t> <t>makt och glans i hans helgedom. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓒ</f> Säg bland folken:</t> <t>"HERREN är kung,</t> <t>världen står fast och vacklar inte.</t> <t>Han ska döma folken med rättvisa." <pb/></t>


text:
<t><f>ⓓ</f> Himlen ska glädjas</t> <t>och jorden fröjda sig,</t> <t>havet ska brusa</t> <t>med allt som fyller det.</t>


text:
<t><f>ⓔ</f> Marken ska jubla</t> <t>med allt som den bär,</t> <t>skogens alla träd</t> <t>ska ropa av fröjd</t>


text:
<t><f>ⓕ</f> inför HERREN, för han kommer,</t> <t>han kommer för att döma jorden.</t> <t>Han ska döma världen</t> <t>med rättfärdighet</t> <t>och folken med sin trofasthet.</t>


text:
<t><f>ⓗ</f> Moln och töcken omger honom,</t> <t>rätt och rättfärdighet</t> <t>är grunden för hans tron.</t>


text:
<t><f>ⓛ</f> Alla ska de skämmas,</t> <t>de som dyrkar avgudabilder</t> <t>och stoltserar med</t> <t>maktlösa gudar.</t> <t>Tillbe honom, alla gudar!</t>


text:
<t><f>ⓜ</f> Sion hör det och gläds,</t> <t>Juda döttrar<f>[286]</f> jublar</t> <t>över dina domar, HERRE,</t>


text:
<t><f>ⓝ</f> för du, HERRE, är den Högste</t> <t>över hela jorden,</t> <t>högt upphöjd över alla gudar. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓞ</f> Ni som älskar HERREN,</t> <t>hata det onda!</t> <t>Han vakar över</t> <t>sina trognas själar,</t> <t>han räddar dem</t> <t>ur de gudlösas hand.</t>


text:
<t><f>ⓟ</f> Ljus bryter fram<f>[287]</f> för den rättfärdige</t> <t>och glädje för dem</t> <t>som har ärliga hjärtan.</t>


text:
<pb/><e><f>ⓡ</f> En psalm.</e> <pb/><t>Sjung till HERREN en ny sång!</t> <t>Han har gjort under,</t> <t>han har gett frälsning</t> <t>med sin högra hand,</t> <t>sin heliga arm.</t>


text:
<t><f>ⓢ</f> HERREN har gjort sin frälsning känd,</t> <t>han har visat sin rättfärdighet</t> <t>inför folkens ögon.</t>


text:
<t><f>ⓣ</f> Han har tänkt på sin nåd</t> <t>och trofasthet mot Israels hus.</t> <t>Jordens alla ändar har sett</t> <t>vår Guds frälsning. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓥ</f> Havet ska brusa</t> <t>med allt som fyller det,</t> <t>världen och de som bor i den.</t>


text:
<t><f>ⓦ</f> inför HERREN, för han kommer</t> <t>för att döma jorden.</t> <t>Han ska döma världen</t> <t>med rättfärdighet</t> <t>och folken med rättvisa.</t>


text:
<pb/><t><f>ⓧ</f> HERREN är kung,</t> <t>folken bävar!</t> <t>Han tronar på keruberna,</t> <t>jorden skälver!</t>


text:
<t><f>ⓐ</f> Kungen är mäktig,</t> <t>han älskar det rätta.</t> <t>Du håller rättvisan vid makt,</t> <t>rätt och rättfärdigt</t> <t>handlar du i Jakob.</t>


text:
<t><f>ⓑ</f> Upphöj HERREN vår Gud,</t> <t>tillbe vid hans fötters pall!</t> <t>Helig är han. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓒ</f> Mose och Aron</t> <t>var bland hans präster,</t> <t>Samuel bland dem</t> <t>som åkallar hans namn.</t> <t>De ropade till HERREN</t> <t>och han svarade dem.</t>


text:
<t><f>ⓓ</f> I molnpelaren talade han till dem,</t> <t>de höll hans vittnesbörd</t> <t>och lagen han gav dem.</t>


text:
<t>HERRE vår Gud, du svarade dem,</t> <t>du var en Gud som förlät dem</t> <t>men som även hämnades</t> <t>deras gärningar.</t>


text:
<t>Upphöj HERREN vår Gud,</t> <t>tillbe vid hans heliga berg!</t> <t>Ja, helig är HERREN vår Gud.</t>


text:
<t><f>ⓖ</f> Tänk på att HERREN är Gud.</t> <t>Han har gjort oss</t> <t>och inte vi själva<f>[288]</f>,</t> <t>till sitt folk och får i sin hjord. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓗ</f> Gå in i hans portar med tacksägelse,</t> <t>i hans gårdar med lovsång.</t> <t>Tacka honom, lova hans namn,</t>


text:
<t><f>ⓘ</f> för HERREN är god.</t> <t>Evig är hans nåd,</t> <t>från släkte till släkte</t> <t>varar hans trofasthet.</t>


text:
<pb/><e><f>ⓙ</f> En psalm av David.</e> <pb/><t>Om nåd och rätt vill jag sjunga,</t> <t>dig, HERRE, vill jag prisa.</t>


text:
<t>Jag vill ge akt på<f>[289]</f></t> <t>den fullkomliga vägen<f>[290]</f>.</t> <t>När kommer du till mig?</t> <t>Jag vill vandra med rent hjärta</t> <t>i mitt hus. <pb/></t>


text:
<t>Jag vänder inte mitt öga</t> <t>till det som är fördärvligt<f>[291]</f>.</t> <t>Trolöshet hatar jag,</t> <t>det får inte finnas hos mig.</t>


text:
<t><f>ⓚ</f> Den som baktalar sin nästa</t> <t>ska jag förgöra,</t> <t>stolta ögon och högmodigt hjärta</t> <t>tål jag inte.</t>


text:
<t><f>ⓛ</f> Mina ögon söker de trofasta i landet,</t> <t>de ska bo hos mig.</t> <t>Den som vandrar på</t> <t>den fullkomliga vägen,</t> <t>han ska tjäna mig. <pb/></t>


text:
<t>Den som begår svek</t> <t>får inte bo i mitt hus,</t> <t>den som talar lögn</t> <t>ska inte bestå inför mina ögon.</t>


text:
<t><f>ⓜ</f> Varje morgon ska jag förgöra</t> <t>alla gudlösa i landet</t> <t>och utrota alla förbrytare</t> <t>ur HERRENS stad.</t>


text:
<t><f>ⓝ</f> Dölj inte ditt ansikte för mig</t> <t>när jag är i nöd.</t> <t>Vänd ditt öra till mig,</t> <t>skynda dig att svara</t> <t>när jag ropar! <pb/></t>


text:
<t><f>[293]</f>Mina fiender hånar mig dagen lång,</t> <t>mina häcklare använder mig</t> <t>som en svordom.</t>


text:
<t><f>[297]</f>Du ska gripa in</t> <t>och förbarma dig över Sion,</t> <t>det är dags att du visar det nåd.</t> <t>Ja, tiden är inne,</t>


text:
<t><f>[298]</f>Folken ska vörda HERRENS namn</t> <t>och jordens alla kungar</t> <t>din härlighet,</t>


text:
<t><f>[299]</f>Det ska skrivas ner</t> <t>för ett kommande släkte,</t> <t>ett folk som han skapar</t> <t>ska prisa HERREN,</t>


text:
<t>för han blickar ner</t> <t>från sin heliga höjd,</t> <t>HERREN ser ner</t> <t>från himlen till jorden</t>


text:
<t><f>[302]</f>Jag sade: Min Gud,</t> <t>ryck inte bort mig</t> <t>mitt i livet!</t> <t>Dina år varar</t> <t>från släkte till släkte. <pb/></t>


text:
<t><f>[303]</f>För länge sedan<f>[304]</f></t> <t>lade du jordens grund,</t> <t>himlarna är dina händers verk.</t>


text:
<t><f>[305]</f>De ska gå under,</t> <t>men du ska bestå.</t> <t>De ska alla nötas ut som kläder,</t> <t>du ska byta ut</t> <t>dem som en mantel</t> <t>och de försvinner<f>[306]</f>.</t>


text:
<t><f>[307]</f>Dina tjänares barn</t> <t>ska bo i trygghet</t> <t>och deras ättlingar</t> <t>bestå inför dig.</t>


text:
<pb/><e><f>[308]</f>Av David.</e> <pb/><t>Lova HERREN, min själ!</t> <t>Hela mitt inre,</t> <t>prisa hans heliga namn!</t>


text:
<t><f>[310]</f>han friköper ditt liv från graven</t> <t>och kröner dig med nåd</t> <t>och barmhärtighet,</t>


text:
<t><f>[311]</f>han mättar ditt begär med sitt goda</t> <t>så att du blir ung på nytt</t> <t>som en örn. <pb/></t>


text:
<t>Han behandlar oss inte</t> <t>efter våra synder</t> <t>och lönar oss inte</t> <t>efter våra missgärningar. <pb/></t>


text:
<t><f>[315]</f>Så hög som himlen</t> <t>är över jorden,</t> <t>så väldig är hans nåd</t> <t>över dem som vördar honom.</t>


text:
<t>Så långt som öster är från väster,</t> <t>så långt avlägsnar han</t> <t>våra synder från oss.</t>


text:
<t><f>[316]</f>Så som en far förbarmar sig</t> <t>över barnen,</t> <t>så förbarmar sig HERREN</t> <t>över dem som vördar honom,</t>


text:
<t><f>[318]</f>Människans dagar är som gräset,</t> <t>hon blomstrar som blomman</t> <t>på ängen.</t>


text:
<t><f>[319]</f>Men HERRENS nåd varar</t> <t>från evighet till evighet</t> <t>över dem som vördar honom</t> <t>och hans rättfärdighet</t> <t>ända till barnbarnen,</t>


text:
<t><f>[320]</f>när man håller hans förbund</t> <t>och tänker på hans befallningar</t> <t>och följer dem. <pb/></t>


text:
<t><f>[322]</f>Lova HERREN, ni hans änglar,</t> <t>ni starka hjältar</t> <t>som utför hans befallning</t> <t>så snart ni hör ljudet av den.</t>


text:
<pb/><t><f>[323]</f>Lova HERREN, min själ!</t> <t>HERRE, min Gud,</t> <t>du är väldig och stor,</t> <t>klädd i majestät och härlighet.</t>


text:
<t><f>[325]</f>du timrar på vattnen dina salar.</t> <t>Du gör molnen till din vagn</t> <t>och far fram på vindens vingar.</t>


text:
<t><f>[326]</f>Du gör vindar till dina sändebud,</t> <t>eldslågor till dina tjänare.<f>[327]</f></t>


text:
<t><f>[329]</f>Vid din tillrättavisning flydde de,</t> <t>för din dundrande röst</t> <t>skyndade de bort.</t>


text:
<t><f>[331]</f>Du satte en gräns</t> <t>som vattnen inte får gå över,</t> <t>aldrig mer ska de täcka jorden. <pb/></t>


text:
<t><f>[332]</f>Du låter gräs skjuta upp för djuren</t> <t>och örter till människans tjänst<f>[333]</f>.</t> <t>Så låter du bröd</t> <t>komma från jorden,</t>


text:
<t><f>[334]</f>och vin som ger glädje</t> <t>åt människans hjärta.</t> <t>Med olja ger du glans</t> <t>åt hennes ansikte,</t> <t>och brödet styrker hennes hjärta. <pb/></t>


text:
<t>Stenbockarna har fått</t> <t>de höga bergen,</t> <t>klyftorna är klippgrävlingars</t> <t>tillflykt. <pb/></t>


text:
<t><f>[335]</f>Månen har du gjort</t> <t>för att visa tider,</t> <t>solen vet när den ska gå ner.</t>


text:
<t>Du sänder mörker</t> <t>och det blir natt,</t> <t>då kommer skogens alla djur</t> <t>i rörelse.</t>


text:
<t><f>[337]</f>Hur mångfaldiga</t> <t>är inte dina verk, HERRE!</t> <t>Med vishet har du gjort dem alla,</t> <t>jorden är full av vad du har</t> <t>skapat.</t>


text:
<t><f>[338]</f>Där är havet, det stora och vida,</t> <t>med ett oräkneligt vimmel av djur,</t> <t>både stora och små.</t>


text:
<t><f>[341]</f>Du ger dem och de samlar in,</t> <t>du öppnar din hand</t> <t>och de mättas av goda gåvor.</t>


text:
<t><f>[342]</f>Du döljer ditt ansikte</t> <t>och de blir förskräckta,</t> <t>du tar ifrån dem deras ande,</t> <t>de dör och blir åter till stoft.</t>


text:
<t><f>[344]</f>Må HERRENS härlighet</t> <t>bestå för evigt!</t> <t>Må HERREN glädja sig</t> <t>över sina verk.</t>


text:
<t><f>[346]</f>Jag vill sjunga till HERREN</t> <t>så länge jag lever,</t> <t>jag vill lovsjunga min Gud</t> <t>så länge jag är till.</t>


text:
<t>Må syndare försvinna från jorden</t> <t>och inga gudlösa mer finnas till.</t> <t>Lova HERREN, min själ!</t> <t>Halleluja!</t>


text:
<pb/><t><f>[348]</f>Tacka HERREN, åkalla hans namn,</t> <t>gör hans gärningar kända</t> <t>bland folken!</t>


text:
<t><f>[352]</f>Han bestämde det</t> <t>för Jakob som en lag,</t> <t>för Israel som ett evigt förbund:</t>


text:
<t><f>[359]</f>Då släpptes han</t> <t>på kungens befallning,</t> <t>folkens härskare gav honom fri.</t>


text:
<t><f>[360]</f>Han satte honom till herre</t> <t>över sitt hus,</t> <t>till härskare över allt han ägde,</t>


text:
<t><f>[361]</f>till att binda<f>[362]</f> hans furstar</t> <t>efter sin vilja</t> <t>och lära hans äldste vishet. <pb/></t>


text:
<t><f>[364]</f>HERREN gjorde sitt folk</t> <t>mycket fruktsamt,</t> <t>starkare<f>[365]</f> än deras fiender.</t>


text:
<t><f>[366]</f>Han vände deras hjärtan</t> <t>till att hata hans folk,</t> <t>till att handla svekfullt</t> <t>mot hans tjänare. <pb/></t>


text:
<t><f>[370]</f>Han sände mörker</t> <t>och allt blev mörkt,</t> <t>och de stod inte emot<f>[371]</f> hans ord.</t>


text:
<t><f>[374]</f>Han befallde,</t> <t>och det kom flugsvärmar</t> <t>och mygg</t> <t>över hela deras rike.</t>


text:
<t><f>[376]</f>Han befallde,</t> <t>och det kom gräshoppor</t> <t>och gräshoppslarver</t> <t>i oräknelig mängd.</t>


text:
<t><f>[377]</f>Han slog allt förstfött i landet,</t> <t>förstlingen av all deras livskraft. <pb/></t>


text:
<t><f>[378]</f>Så förde han ut dem</t> <t>med silver och guld,</t> <t>i hans stammar stapplade ingen.</t>


text:
<t><f>[380]</f>De bad, och han sände vaktlar</t> <t>och mättade dem</t> <t>med bröd från himlen.</t>


text:
<t><f>[381]</f>Han öppnade klippan</t> <t>och vattnet flödade,</t> <t>det rann i öknen som en ström,</t>


text:
<t><f>[383]</f>för att de skulle hålla hans lagar</t> <t>och följa hans undervisning.</t> <t>Halleluja!</t>


text:
<t><f>[385]</f>Vem kan beskriva</t> <t>HERRENS väldiga gärningar</t> <t>och förkunna allt hans lov?</t>


text:
<t>Tänk på mig, HERRE,</t> <t>efter din nåd mot ditt folk,</t> <t>kom till mig med din frälsning,</t>


text:
<t>så att jag får se dina utvaldas lycka,</t> <t>dela ditt folks glädje</t> <t>och berömma mig</t> <t>med din arvedel. <pb/></t>


text:
<t><f>[386]</f>Vi har syndat som våra fäder,</t> <t>vi har gjort fel,</t> <t>vi har varit ogudaktiga.</t>


text:
<t><f>[387]</f>Våra fäder i Egypten</t> <t>tog inte lärdom av dina under,</t> <t>de tänkte inte på</t> <t>dina många nådegärningar</t> <t>utan gjorde uppror vid havet,</t> <t>vid Röda havet. <pb/></t>


text:
<t><f>[388]</f>Han talade strängt till Röda havet</t> <t>och det blev torrt,</t> <t>han förde dem genom djupen</t> <t>som i en öken.</t>


text:
<t>Han frälste dem</t> <t>från motståndarens hand</t> <t>och befriade dem</t> <t>från fiendens grepp.</t>


text:
<t><f>[392]</f>Han gav dem vad de begärde,</t> <t>men sände tärande sjukdom</t> <t>i deras själ.<f>[393]</f> <pb/></t>


text:
<t><f>[394]</f>De fylldes av avund</t> <t>mot Mose i lägret</t> <t>och mot Aron, HERRENS helige.</t>


text:
<t><f>[395]</f>Men jorden öppnade sig</t> <t>och slukade Datan,</t> <t>den begravde Abirams grupp.</t>


text:
<t><f>[399]</f>Han hotade att förgöra dem,</t> <t>men Mose, hans utvalde,</t> <t>ställde sig i vägen</t> <t>för att vända bort hans vrede</t> <t>från att fördärva dem. <pb/></t>


text:
<t><f>[402]</f>att låta deras barn</t> <t>falla bland hednafolken</t> <t>och spridas ut i länderna. <pb/></t>


text:
<t>de väckte Guds vrede</t> <t>med sina gärningar</t> <t>och en hemsökelse bröt ut</t> <t>bland dem.</t>


text:
<t><f>[405]</f>Det räknades honom</t> <t>till rättfärdighet</t> <t>från släkte till släkte, för evig tid. <pb/></t>


text:
<t><f>[406]</f>De väckte hans vrede</t> <t>vid Meribas vatten</t> <t>och Mose fick lida för deras skull,</t>


text:
<t><f>[407]</f>för de trotsade<f>[408]</f> hans ande</t> <t>så att tanklösa ord</t> <t>kom över hans läppar. <pb/></t>


text:
<t><f>[413]</f>de spillde oskyldigt blod,</t> <t>sina söners och döttrars blod</t> <t>som de offrade åt</t> <t>Kanaans avgudar</t> <t>så att landet vanhelgades av blodet.</t>


text:
<t><f>[414]</f>De blev orena genom sina gärningar</t> <t>och var trolösa i allt de gjorde. <pb/></t>


text:
<t><f>[415]</f>Han gav dem</t> <t>i hednafolkens hand,</t> <t>och de som hatade dem</t> <t>fick härska över dem.</t>


text:
<t><f>[416]</f>Han räddade dem gång på gång,</t> <t>men de var upproriska</t> <t>i sina planer<f>[417]</f></t> <t>och sjönk allt djupare</t> <t>genom sin synd. <pb/></t>


text:
<t><f>[418]</f>han tänkte på sitt förbund med dem</t> <t>och förbarmade sig</t> <t>för sin stora nåds skull.</t>


text:
<t><f>[419]</f>Fräls oss, HERRE vår Gud,</t> <t>och samla oss från hednafolken,</t> <t>så att vi får prisa ditt heliga namn</t> <t>och ha vår ära i att lova dig. <pb/></t>


text:
<t><f>[420]</f>Välsignad är HERREN, Israels Gud,</t> <t>från evighet till evighet!</t> <t>Och allt folket ska säga: "Amen!"</t> <t>Halleluja!</t>


text:
<t><f>[422]</f>Så ska HERRENS friköpta säga,</t> <t>de han har friköpt</t> <t>från fiendens hand</t>


text:
<t><f>[423]</f>och samlat från länderna,</t> <t>från öst och väst,</t> <t>nord och syd<f>[424]</f>. <pb/></t>


text:
<t><f>[425]</f>De irrade i öknen på öde stigar,</t> <t>de fann ingen stad</t> <t>där de kunde bo.</t>


text:
<t>Men de ropade till HERREN</t> <t>i sin nöd,</t> <t>och han räddade dem</t> <t>ur deras svårigheter.</t>


text:
<t><f>[426]</f>Han ledde dem</t> <t>på den rätta vägen</t> <t>till en stad där</t> <t>de kunde bo.</t>


text:
<t><f>[427]</f>De ska tacka HERREN</t> <t>för hans nåd</t> <t>och hans under</t> <t>mot människors barn,</t>


text:
<t>för han mättar</t> <t>den längtande själen</t> <t>och fyller den hungrande själen</t> <t>med sitt goda. <pb/></t>


text:
<t>Men de ropade till HERREN</t> <t>i sin nöd,</t> <t>och han frälste dem</t> <t>ur deras svårigheter.</t>


text:
<t><f>[430]</f>Han förde dem ut ur mörker</t> <t>och dödsskugga</t> <t>och slet sönder deras bojor.</t>


text:
<t><f>[433]</f>Han talade och framkallade</t> <t>en stormvind</t> <t>så att havets vågor gick höga.</t>


text:
<t>De for upp mot himlen</t> <t>och ner i djupen,</t> <t>deras själ var förtvivlad</t> <t>i faran.</t>


text:
<t>Men de ropade till HERREN</t> <t>i sin nöd,</t> <t>och han förde dem ut</t> <t>ur deras svårigheter.</t>


text:
<t>De gladdes över att det blev lugnt,</t> <t>och han förde dem till hamnen</t> <t>dit de ville.</t>


text:
<t>de ska upphöja honom</t> <t>i folkets församling</t> <t>och prisa honom i de äldstes råd. <pb/></t>


text:
<t><f>[437]</f>Han välsignade dem</t> <t>och de blev många,</t> <t>han lät inte deras boskap bli färre. <pb/></t>


text:
<t><f>[440]</f>han upphöjde den fattige</t> <t>ur eländet</t> <t>och förökade familjerna</t> <t>som hjordar.</t>


text:
<t><f>[442]</f>Den som är vis bör ta till sig detta</t> <t>och tänka på HERRENS</t> <t>nådegärningar.</t>


text:
<pb/><t><f>[444]</f>Mitt hjärta är frimodigt<f>[445]</f>, Gud!</t> <t>Jag vill sjunga och spela,</t> <t>så vill min ära<f>[446]</f>.</t>


text:
<t>Jag vill tacka dig</t> <t>bland folken, HERRE,</t> <t>och lovsjunga dig</t> <t>bland folkslagen,</t>


text:
<t><f>[447]</f>för din nåd är stor</t> <t>och når upp över himlen,</t> <t>din sanning ända till skyarna.</t>


text:
<t><f>[448]</f>Fräls med din högra hand</t> <t>och svara mig,</t> <t>så att dina älskade blir räddade. <pb/></t>


text:
<t>Gud har talat i sin helgedom<f>[449]</f>:</t> <t>"I triumf ska jag dela upp Sikem</t> <t>och mäta upp Suckots dal.</t>


text:
<t>Moab är mitt tvättfat,</t> <t>på Edom kastar jag min sko.</t> <t>Över filisteerna ropar jag i triumf." <pb/></t>


text:
<t>Är det inte du, Gud —</t> <t>du som har förkastat oss</t> <t>och inte drar ut</t> <t>med våra härar, Gud?</t>


text:
<pb/><e><f>[451]</f>För körledaren. En psalm av David.</e> <pb/><t>Min lovsångs Gud,</t> <t>var inte tyst,</t>


text:
<t><f>[452]</f>för de öppnar sin gudlösa mun,</t> <t>sin falska mun mot mig.</t> <t>De talar mot mig</t> <t>med lögnaktig tunga.</t>


text:
<t><f>[454]</f>Sätt en gudlös över honom,</t> <t>låt en åklagare<f>[455]</f></t> <t>stå på hans högra sida.<f>[456]</f></t>


text:
<t><f>[457]</f>När han ställs inför rätta,</t> <t>låt honom dömas skyldig</t> <t>och hans bön bli till synd.</t>


text:
<t><f>[460]</f>Låt hans barn irra runt och tigga</t> <t>och söka sitt bröd</t> <t>långt från sina ödelagda hem.</t>


text:
<t>Låt ockraren</t> <t>få grepp om allt han äger</t> <t>och främlingar</t> <t>plundra hans egendom.</t>


text:
<t>Låt ingen visa barmhärtighet</t> <t>mot honom</t> <t>och ingen förbarma sig</t> <t>över hans faderlösa.</t>


text:
<t><f>[461]</f>Låt hans ättlingar bli utrotade</t> <t>och hans namn utplånat</t> <t>i nästa släktled.</t>


text:
<t><f>[462]</f>Låt hans fäders skuld</t> <t>bli ihågkommen inför HERREN</t> <t>och hans mors synd inte utplånas,</t>


text:
<t><f>[463]</f>låt dem alltid finnas inför HERREN</t> <t>och låt minnet av dem utrotas</t> <t>från jorden. <pb/></t>


text:
<t>Han hade ju ingen tanke</t> <t>på att vara barmhärtig,</t> <t>utan jagade den som var svag,</t> <t>fattig och bedrövad i hjärtat</t> <t>för att döda honom.</t>


text:
<t>Han älskade förbannelse</t> <t>och den drabbade honom,</t> <t>han ville inte ha välsignelse</t> <t>och den flydde från honom.</t>


text:
<t>Han bar förbannelse som sin dräkt,</t> <t>och den trängde in</t> <t>som vatten i hans inre</t> <t>och som olja i hans ben.</t>


text:
<t>Låt den bli som hans mantel</t> <t>att svepa sig i,</t> <t>som ett bälte att ständigt</t> <t>spänna om sig.</t>


text:
<t>Detta är mina anklagares lön</t> <t>från HERREN,</t> <t>till dem som talar ont mot min själ. <pb/></t>


text:
<t><f>[464]</f>Men du, HERRE min Herre,</t> <t>hjälp mig för ditt namns skull!</t> <t>Din nåd är god, rädda mig,</t>


text:
<t><f>[465]</f>Jag försvinner som skuggan</t> <t>om kvällen,</t> <t>jag skakas bort som en gräshoppa.</t>


text:
<t><f>[466]</f>Jag har blivit till åtlöje för dem,</t> <t>de ser mig och skakar på huvudet. <pb/></t>


text:
<t>De förbannar, men du välsignar.</t> <t>De reser sig men måste skämmas,</t> <t>och din tjänare gläds.</t>


text:
<t><f>[467]</f>Låt mina anklagare</t> <t>bli klädda i vanära</t> <t>och svepta i sin skam</t> <t>som i en mantel. <pb/></t>


text:
<t><f>[468]</f>Jag vill tacka HERREN</t> <t>om och om igen med min mun</t> <t>och prisa honom bland de många,</t>


text:
<t><f>[469]</f>för han står på den fattiges</t> <t>högra sida</t> <t>för att frälsa honom</t> <t>från dem som dömer hans själ.</t>


text:
<pb/><e><f>[470]</f>En psalm av David.</e> <pb/><t>HERREN sade till min Herre:</t> <t>"Sätt dig på min högra sida</t> <t>tills jag lagt dina fiender</t> <t>som en pall under dina fötter."<f>[471]</f></t>


text:
<t><f>[472]</f>Din makts spira</t> <t>ska HERREN sträcka ut från Sion.</t> <t>Härska mitt bland dina fiender!</t>


text:
<t><f>[473]</f>Villigt kommer ditt folk</t> <t>när du samlar din här.</t> <t>I helig skrud<f>[474]</f> kommer din ungdom</t> <t>till dig,<f>[475]</f></t> <t>som dagg ur morgonrodnadens</t> <t>sköte. <pb/></t>


text:
<t><f>[476]</f>HERREN har gett sin ed</t> <t>och ska inte ångra sig:</t> <t>"Du är präst för evigt,</t> <t>på samma sätt som Melkisedek."<f>[477]</f> <pb/></t>


text:
<t><f>[478]</f>Han ska hålla dom</t> <t>bland hednafolken,</t> <t>överallt ska kroppar ligga,</t> <t>han krossar hövdingar<f>[479]</f></t> <t>över hela jorden.</t>


text:
<pb/><t><f>[480]</f> <f>[481]</f>Halleluja!</t> <t>Jag vill tacka HERREN</t> <t>av hela mitt hjärta</t> <t>i de ärligas råd och församling.</t>


text:
<t><f>[482]</f>Han ger mat åt dem</t> <t>som vördar honom,</t> <t>han minns sitt förbund för evigt.</t>


text:
<t>Sina gärningars kraft</t> <t>visade han sitt folk</t> <t>när han gav dem</t> <t>hednafolkens arvedel.</t>


text:
<t><f>[483]</f>Hans händers verk</t> <t>är sanning och rätt,</t> <t>alla hans befallningar</t> <t>är orubbliga<f>[484]</f>.</t>


text:
<t>De står fasta för alltid</t> <t>och för evigt,</t> <t>fullbordade med sanning</t> <t>och rättvisa. <pb/></t>


text:
<t><f>[485]</f>Han har sänt sitt folk befrielse</t> <t>och grundat sitt förbund</t> <t>för evig tid.</t> <t>Heligt och vördat är hans namn.</t>


text:
<t><f>[486]</f>Att vörda HERREN</t> <t>är början till vishet,</t> <t>gott förstånd får alla</t> <t>som handlar så.</t> <t>Hans lov består för evigt.</t>


text:
<pb/><t><f>[487]</f> <f>[488]</f>Halleluja!</t> <t>Salig är den som vördar HERREN</t> <t>och har stor glädje i hans bud.</t>


text:
<t><f>[489]</f>Hans ättlingar</t> <t>blir mäktiga på jorden,</t> <t>de ärligas släkte blir välsignat.</t>


text:
<t><f>[490]</f>Rikedom och välstånd</t> <t>råder i hans hus,</t> <t>hans rättfärdighet består för evigt.</t>


text:
<t><f>[491]</f>För de ärliga går han upp</t> <t>som ett ljus i mörkret,</t> <t>nådig, barmhärtig och rättfärdig. <pb/></t>


text:
<t><f>[492]</f>Det går väl för<f>[493]</f> den</t> <t>som är barmhärtig och lånar ut,</t> <t>som sköter sina saker</t> <t>med rättfärdighet.</t>


text:
<t><f>[495]</f>Han är inte rädd för olycksbud,</t> <t>hans hjärta är frimodigt</t> <t>och litar på HERREN.</t>


text:
<t><f>[496]</f>Hans hjärta är tryggt</t> <t>och utan fruktan,</t> <t>till sist får han se sina fiender falla.</t>


text:
<t><f>[497]</f>Han strör ut, han ger åt de fattiga,</t> <t>hans rättfärdighet består</t> <t>för evigt.</t> <t>Hans horn ska höjas högt med ära. <pb/></t>


text:
<t><f>[498]</f>Den gudlöse ser det</t> <t>och grämer sig,</t> <t>han gnisslar tänder</t> <t>och tynar bort.</t> <t>De gudlösas begär</t> <t>blir det ingenting av.</t>


text:
<pb/><t><f>[499]</f> <f>[500]</f>Halleluja!</t> <t>Prisa, ni HERRENS tjänare,</t> <t>prisa HERRENS namn!</t>


text:
<t><f>[509]</f>Han ger den ofruktsamma ett hem</t> <t>som en lycklig mor med barn.</t> <t>Halleluja!</t>


text:
<pb/><t><f>[510]</f>När Israel drog ut ur Egypten,</t> <t>Jakobs hus från folket med</t> <t>främmande språk,</t>


text:
<t><f>[514]</f>som gör klippan till vattenrik sjö,</t> <t>den hårda stenen<f>[515]</f> till vattenkälla.</t>


text:
<pb/><t><f>[516]</f> <f>[517]</f>Inte oss, HERRE, inte oss</t> <t>utan ditt namn ska du ge ära,</t> <t>för din nåds</t> <t>och din sannings skull.</t>


text:
<t>händer men kan inte känna,</t> <t>fötter men kan inte gå.</t> <t>I sin strupe har de inget ljud.</t>


text:
<t><f>[523]</f>HERREN tänker på oss,</t> <t>han välsignar —</t> <t>han välsignar Israels hus,</t> <t>han välsignar Arons hus,</t>


text:
<t><f>[526]</f>Himlen är HERRENS himmel,</t> <t>och jorden har han gett</t> <t>åt människors barn.</t>


text:
<t><f>[530]</f>Dödens band omslöt mig,</t> <t>dödsrikets ångest grep mig,</t> <t>jag var i nöd och förtvivlan.</t>


text:
<t><f>[533]</f>Du har räddat min själ från döden,</t> <t>mitt öga från tårar, min fot från fall.</t>


text:
<t><f>[537]</f>jag vill uppfylla</t> <t>mina löften till HERREN</t> <t>inför hela hans folk. <pb/></t>


text:
<t>O, HERRE, jag är ju din tjänare,</t> <t>jag är din tjänare,</t> <t>din tjänarinnas son.</t> <t>Du har lossat mina band.</t>


text:
<t><f>[542]</f>Väldig är<f>[543]</f> hans nåd över oss,</t> <t>och HERRENS sanning består</t> <t>för evigt.</t> <t>Halleluja!</t>


text:
<t><f>[546]</f>I min nöd ropade jag till HERREN,</t> <t>och HERREN svarade</t> <t>och gav mig rymlig plats.</t>


text:
<t><f>[548]</f>HERREN är med mig,</t> <t>han är min hjälpare.</t> <t>Jag ska se i triumf</t> <t>på dem som hatar mig.</t>


text:
<t>De omringade mig</t> <t>och inringade mig,</t> <t>men i HERRENS namn</t> <t>avvärjde jag dem.</t>


text:
<t>De omringade mig som bin,</t> <t>men slocknade som eld i törne.</t> <t>I HERRENS namn</t> <t>avvärjde jag dem. <pb/></t>


text:
<t><f>[552]</f>HERREN är min styrka</t> <t>och min lovsång,</t> <t>han blev min frälsning. <pb/></t>


text:
<t><f>[553]</f>Fröjderop om frälsning</t> <t>hörs i de rättfärdigas hyddor:</t> <t>"HERRENS högra hand</t> <t>gör mäktiga ting!</t>


text:
<t><f>[556]</f>Öppna för mig</t> <t>rättfärdighetens portar,</t> <t>jag vill gå in genom dem</t> <t>och tacka HERREN.</t>


text:
<t><f>[557]</f>Stenen som husbyggarna</t> <t>förkastade</t> <t>har blivit en hörnsten.<f>[558]</f></t>


text:
<t><f>[559]</f>Detta är dagen</t> <t>som HERREN har gjort,<f>[560]</f></t> <t>låt oss jubla och glädjas i dag<f>[561]</f>!</t>


text:
<t><f>[563]</f>Välsignad är han</t> <t>som kommer i HERRENS namn!</t> <t>Vi välsignar er från HERRENS hus.<f>[564]</f></t>


text:
<t><f>[565]</f>HERREN är Gud,</t> <t>och han gav oss ljus.</t> <t>Ordna er i högtidsled</t> <t>med lövrika kvistar</t> <t>fram till altarets horn.<f>[566]</f> <pb/></t>


text:
<pb/><t><f>[569]</f> <f>[570]</f>Saliga är de som vandrar</t> <t>i fullkomlighet,</t> <t>som lever efter HERRENS</t> <t>undervisning.</t>


text:
<t><f>[571]</f>Saliga är de som tar vara</t> <t>på hans vittnesbörd,</t> <t>som söker honom</t> <t>av hela sitt hjärta,</t>


text:
<t><f>[573]</f>Hur kan den som är ung</t> <t>hålla sitt liv rent?</t> <t>Genom att hålla sig till ditt ord.</t>


text:
<t><f>[576]</f>Du tillrättavisar de fräcka,</t> <t>de förbannade som villar bort sig</t> <t>från dina bud.</t>


text:
<t><f>[577]</f>Även om furstar sitter</t> <t>och rådslår mot mig,</t> <t>begrundar din tjänare dina stadgar.</t>


text:
<t>Låt lögnens väg</t> <t>vara långt ifrån mig,</t> <t>och skänk mig i nåd</t> <t>din undervisning.</t>


text:
<t>Jag håller mig</t> <t>till dina vittnesbörd.</t> <t>Låt mig inte behöva skämmas,</t> <t>HERRE!</t>


text:
<t><f>[579]</f>Visa mig, HERRE,</t> <t>dina stadgars väg,</t> <t>så vill jag följa den</t> <t>ända till slutet.</t>


text:
<t>Ge mig förstånd,</t> <t>så att jag tar vara</t> <t>på din undervisning</t> <t>och håller fast vid den</t> <t>av hela mitt hjärta.</t>


text:
<t>Jag längtar</t> <t>efter dina befallningar.</t> <t>Ge mig liv</t> <t>genom din rättfärdighet.</t>


text:
<t>Jag lyfter mina händer</t> <t>mot dina bud som jag älskar,</t> <t>jag begrundar dina stadgar.</t>


text:
<t><f>[586]</f>I natten tänker jag</t> <t>på ditt namn, HERRE.</t> <t>Jag följer din undervisning.</t>


text:
<t>Av hela mitt hjärta</t> <t>bönfaller jag dig:</t> <t>förbarma dig över mig</t> <t>enligt ditt ord!</t>


text:
<t><f>[589]</f>Mitt i natten går jag upp</t> <t>för att tacka dig</t> <t>för dina rättfärdiga domar.</t>


text:
<t><f>[590]</f>Jag håller mig till alla</t> <t>som vördar dig,</t> <t>som följer dina befallningar.</t>


text:
<t>De fräcka svärtar ner mig</t> <t>med lögner,</t> <t>men jag vill helhjärtat</t> <t>hålla dina befallningar.</t>


text:
<t><f>[593]</f>Deras hjärtan är okänsliga</t> <t>som fett,</t> <t>men jag har min glädje</t> <t>i din undervisning.</t>


text:
<t><f>[594]</f>Din muns undervisning</t> <t>är bättre för mig</t> <t>än tusentals mynt av guld</t> <t>och silver.</t>


text:
<t><f>[595]</f>Dina händer har gjort mig</t> <t>och format mig.</t> <t>Ge mig förstånd</t> <t>så att jag lär mig dina bud.</t>


text:
<t><f>[596]</f>De som vördar dig</t> <t>ska se mig och glädjas,</t> <t>för jag hoppas på ditt ord.</t>


text:
<t>HERRE, jag vet</t> <t>att dina domar är rättfärdiga,</t> <t>att du har tuktat mig i trofasthet.</t>


text:
<t>Låt din barmhärtighet</t> <t>komma över mig så att jag får liv,</t> <t>för din undervisning är min glädje.</t>


text:
<t>Låt de fräcka få skämmas!</t> <t>De gör mig orätt utan orsak,</t> <t>men jag vill begrunda</t> <t>dina befallningar.</t>


text:
<t>De har nästan utplånat mig</t> <t>från jorden,</t> <t>men jag överger inte</t> <t>dina befallningar.</t>


text:
<t>Från släkte till släkte</t> <t>varar din trofasthet.</t> <t>Du har grundat jorden</t> <t>och den ska bestå.<f>[602]</f></t>


text:
<t><f>[605]</f>De gudlösa vaktar på mig</t> <t>för att förgöra mig,</t> <t>men jag aktar på dina vittnesbörd.</t>


text:
<t><f>[607]</f>Av dina befallningar</t> <t>får jag förstånd,</t> <t>därför hatar jag lögnens alla vägar.</t>


text:
<t><f>[609]</f>Låt min muns frivilliga offer</t> <t>glädja dig, HERRE,</t> <t>och lär mig dina domar.</t>


text:
<t><f>[610]</f>Mitt liv är ständigt i min hand,<f>[611]</f></t> <t>men jag glömmer inte</t> <t>din undervisning.</t>


text:
<t>De gudlösa lägger snaror för mig,</t> <t>men jag villas inte bort</t> <t>från dina befallningar.</t>


text:
<t>Jag har vänt mitt hjärta</t> <t>till att följa dina stadgar</t> <t>för evigt, ända till slutet<f>[612]</f>.</t>


text:
<t><f>[613]</f>Stöd mig enligt ditt ord</t> <t>så att jag får leva,</t> <t>låt mig inte behöva skämmas</t> <t>med mitt hopp.</t>


text:
<t>Du förkastar</t> <t>alla som villar bort sig</t> <t>från dina stadgar,</t> <t>för de är falska och svekfulla<f>[614]</f>.</t>


text:
<t>Jordens alla gudlösa</t> <t>röjer du bort<f>[615]</f> som slagg.</t> <t>Därför älskar jag dina vittnesbörd.</t>


text:
<t>Jag har gjort vad som är rätt</t> <t>och rättfärdigt.</t> <t>Utlämna mig inte</t> <t>åt mina förtryckare!</t>


text:
<t>Gå i god för din tjänare</t> <t>och låt det gå honom väl.</t> <t>Låt inte de fräcka förtrycka mig!</t>


text:
<t><f>[617]</f>Jag är din tjänare,</t> <t>ge mig förstånd</t> <t>så att jag lär känna dina vittnesbörd.</t>


text:
<t><f>[618]</f>Tiden är inne för HERREN</t> <t>att handla,</t> <t>de har upphävt din undervisning.</t>


text:
<t>Därför ger jag</t> <t>alla dina befallningar rätt.<f>[620]</f></t> <t>Jag hatar lögnens alla vägar.</t>


text:
<t>Vänd dig till mig</t> <t>och förbarma dig över mig,</t> <t>så som du gör med dem</t> <t>som älskar ditt namn.</t>


text:
<t><f>[622]</f>Gör mina steg fasta</t> <t>genom ditt ord,</t> <t>låt ingen ondska</t> <t>få makt över mig.</t>


text:
<t>Befria mig från människors</t> <t>förtryck!</t> <t>Jag vill hålla fast vid</t> <t>dina befallningar.</t>


text:
<t>Strömmar av tårar</t> <t>rinner från mina ögon,</t> <t>för de tar inte vara på</t> <t>din undervisning.</t>


text:
<t>Dina vittnesbörd</t> <t>är rättfärdiga för evigt.</t> <t>Ge mig förstånd så att jag får leva.</t>


text:
<t>Nära är de som jagar</t> <t>efter skamliga ting,</t> <t>de som är långt från</t> <t>din undervisning.</t>


text:
<t>Sedan länge vet jag</t> <t>genom dina vittnesbörd</t> <t>att du har fastställt dem för evig tid.</t>


text:
<t>Frälsningen är fjärran</t> <t>från de gudlösa,</t> <t>för de frågar inte</t> <t>efter dina stadgar.</t>


text:
<t>Mina förföljare och fiender</t> <t>är många,</t> <t>men jag viker inte</t> <t>från dina vittnesbörd.</t>


text:
<t>Jag ser de trolösa</t> <t>och avskyr dem,</t> <t>för de håller sig inte</t> <t>till ditt ord.</t>


text:
<t><f>[632]</f>Stor frid har de</t> <t>som älskar din undervisning,</t> <t>inget kan få dem på fall.</t>


text:
<t>Jag håller fast vid dina</t> <t>befallningar och vittnesbörd.</t> <t>Du känner alla mina vägar.</t>


text:
<t><f>[634]</f>Jag har gått vilse</t> <t>som ett förlorat får.</t> <t>Sök upp din tjänare,</t> <t>för jag har inte glömt dina bud.</t>


text:
<pb/><e>En pilgrimssång<f>[635]</f>.</e> <pb/><t>Jag ropar till HERREN i min nöd,</t> <t>och han svarar mig.</t>


text:
<pb/><e><f>[640]</f>En pilgrimssång.</e> <pb/><t>Jag lyfter mina ögon till bergen.</t> <t>Varifrån kommer min hjälp? <pb/></t>


text:
<t><f>[646]</f>HERREN ska bevara</t> <t>din utgång och din ingång,</t> <t>från nu och till evig tid.</t>


text:
<pb/><e><f>[647]</f>En pilgrimssång av David.</e> <pb/><t>Jag gladdes när man sade till mig:</t> <t>"Vi ska gå till HERRENS hus."</t>


text:
<t><f>[649]</f>Dit drar stammarna upp,</t> <t>HERRENS stammar,</t> <t>som ett vittnesbörd för Israel</t> <t>att prisa HERRENS namn.</t>


text:
<pb/><e>En pilgrimssång.</e> <pb/><t>Jag lyfter mina ögon till dig,</t> <t>du som tronar i himlen.</t>


text:
<t>Som tjänarnas ögon</t> <t>ser till sin herres hand,</t> <t>som tjänarinnans ögon</t> <t>ser till sin husfrus hand,</t> <t>så ser våra ögon</t> <t>till HERREN vår Gud</t> <t>till dess han förbarmar sig</t> <t>över oss. <pb/></t>


text:
<t><f>[651]</f>Förbarma dig, HERRE,</t> <t>förbarma dig över oss,</t> <t>för vi har fått nog av allt förakt.</t>


text:
<pb/><e>En pilgrimssång av David.</e> <pb/><t>Hade inte HERREN varit med oss</t> <t>— så ska Israel säga —</t>


text:
<t>Vår själ kom undan</t> <t>som fågeln ur jägarnas snara,</t> <t>snaran brast och vi kom undan.</t>


text:
<pb/><e><f>[656]</f>En pilgrimssång.</e> <pb/><t>De som förtröstar på HERREN</t> <t>är som Sions berg.</t> <t>Det rubbas inte,</t> <t>det står fast för evigt.</t>


text:
<t><f>[657]</f>Jerusalem omges av berg,</t> <t>och HERREN omger sitt folk</t> <t>från nu och till evig tid.</t>


text:
<t><f>[658]</f>Ondskans spira<f>[659]</f> ska inte vila</t> <t>över de rättfärdigas arvslott,</t> <t>för att de rättfärdiga</t> <t>inte ska sträcka sina händer</t> <t>efter orätt. <pb/></t>


text:
<t><f>[660]</f>Men dem som viker av</t> <t>på krokiga vägar</t> <t>ska HERREN föra bort</t> <t>tillsammans med förbrytare.</t> <t>Frid över Israel!</t>


text:
<pb/><e><f>[661]</f>En pilgrimssång.</e> <pb/><t>När HERREN lät Sions fångar</t> <t>komma åter,<f>[662]</f></t> <t>då var det som om vi drömde.</t>


text:
<t><f>[663]</f>Då fylldes vår mun med skratt</t> <t>och vår tunga med jubel,</t> <t>då sade man bland folken:</t> <t>"HERREN har gjort stora ting</t> <t>med dem!"</t>


text:
<t><f>[666]</f>Gråtande går de</t> <t>och bär sitt utsäde,</t> <t>jublande kommer de</t> <t>och bär sina kärvar.</t>


text:
<pb/><e><f>[667]</f>En pilgrimssång av Salomo.</e> <pb/><t>Om inte HERREN bygger huset</t> <t>bygger arbetarna förgäves.</t> <t>Om inte HERREN vaktar staden</t> <t>vakar väktaren förgäves.</t>


text:
<t><f>[668]</f>Förgäves går ni tidigt upp</t> <t>och sent till vila,</t> <t>ni som äter mödans bröd.</t> <t>Detsamma ger han sina vänner</t> <t>när de sover.<f>[669]</f> <pb/></t>


text:
<t>Lycklig är den man</t> <t>vars koger är fyllt med dem.</t> <t>De behöver inte skämmas</t> <t>när de går till rätta med fiender</t> <t>i porten.</t>


text:
<pb/><e><f>[671]</f>En pilgrimssång.</e> <pb/><t>Salig är var och en</t> <t>som vördar HERREN</t> <t>och vandrar på hans vägar.</t>


text:
<t>Som en fruktsam vinstock</t> <t>är din hustru inne i ditt hus,</t> <t>som olivplantor är dina barn</t> <t>runt ditt bord.</t>


text:
<t><f>[672]</f>HERREN välsigne dig från Sion!</t> <t>Må du få se Jerusalems lycka</t> <t>i alla dina livsdagar,</t>


text:
<pb/><e>En pilgrimssång.</e> <pb/><t>Hårt har de trängt mig</t> <t>ända från min ungdom</t> <t>— så ska Israel säga —</t>


text:
<t><f>[677]</f>och ingen som går förbi säger:</t> <t>"Må HERRENS välsignelse</t> <t>vila över er!</t> <t>Vi välsignar er i HERRENS namn."</t>


text:
<t>Min själ längtar efter Herren</t> <t>mer än väktarna efter morgonen,</t> <t>mer än väktarna efter morgonen. <pb/></t>


text:
<t><f>[682]</f>Israel, hoppas på HERREN,</t> <t>för hos HERREN finns nåd,</t> <t>full lösen finns hos honom.</t>


text:
<pb/><e><f>[684]</f>En pilgrimssång av David.</e> <pb/><t>HERRE, mitt hjärta är inte högmodigt,</t> <t>mina ögon är inte stolta.</t> <t>Jag ägnar mig inte åt stora ting,</t> <t>åt sådant som är för svårt för mig.</t>


text:
<t>Nej, jag har lugnat och stillat min själ</t> <t>som ett avvant barn hos sin mor.</t> <t>Som ett avvant barn</t> <t>är min själ i mig.<f>[685]</f> <pb/></t>


text:
<pb/><e><f>[686]</f>En pilgrimssång.</e> <pb/><t>HERRE, tänk på David,</t> <t>på allt han fick utstå,</t>


text:
<t><f>[695]</f>HERREN har gett David sin ed,</t> <t>en sann ed som han</t> <t>inte tar tillbaka:</t> <t>"En av dina ättlingar<f>[696]</f></t> <t>ska jag sätta på din tron.</t>


text:
<t>Om dina barn håller mitt förbund</t> <t>och mitt vittnesbörd</t> <t>som jag ska lära dem,</t> <t>då ska också deras barn</t> <t>sitta på din tron till evig tid." <pb/></t>


text:
<t><f>[698]</f>Dess präster ska jag</t> <t>klä i frälsning</t> <t>och dess trogna ska jubla högt.</t>


text:
<t><f>[699]</f>Där ska jag låta ett horn<f>[700]</f> växa upp</t> <t>åt David,</t> <t>jag har berett en lampa</t> <t>åt min smorde.</t>


text:
<pb/><e>En pilgrimssång av David.</e> <pb/><t>Se, hur gott och ljuvligt det är</t> <t>när bröder bor enigt tillsammans! <pb/></t>


text:
<t><f>[701]</f>Det är som när den fina oljan</t> <t>på huvudet<f>[702]</f></t> <t>rinner ner över skägget,</t> <t>över Arons skägg,</t> <t>och ner över kragen på hans dräkt. <pb/></t>


text:
<t>Det är som när Hermons dagg</t> <t>kommer ner över Sions berg.</t> <t>Där skänker HERREN välsignelsen,</t> <t>liv till evig tid.</t>


text:
<pb/><e><f>[703]</f>En pilgrimssång.</e> <pb/><t>Lova HERREN,</t> <t>alla ni HERRENS tjänare</t> <t>som står i HERRENS hus om natten!</t>


text:
<t><f>[706]</f>Prisa HERREN, för HERREN är god,</t> <t>lovsjung hans namn,</t> <t>för det är ljuvligt.</t>


text:
<t><f>[709]</f>Allt vad HERREN vill,</t> <t>det gör han i himlen och på jorden,</t> <t>i haven och i alla djup.</t>


text:
<t><f>[710]</f>Han låter moln stiga</t> <t>vid jordens ände,</t> <t>han sänder blixtar med regn</t> <t>och skickar ut vinden</t> <t>från sina förråd. <pb/></t>


text:
<t><f>[712]</f>Han sände tecken och under</t> <t>mitt i dig, Egypten,</t> <t>mot farao och alla hans tjänare.</t>


text:
<t><f>[715]</f>Sichon, amoreernas kung,</t> <t>Og, Bashans kung,</t> <t>och Kanaans alla riken —</t>


text:
<t><f>[717]</f>HERRE, ditt namn består för evigt,</t> <t>HERRE, ditt rykte</t> <t>från släkte till släkte,</t>


text:
<t><f>[718]</f>för HERREN ska döma sitt folk</t> <t>och förbarma sig</t> <t>över sina tjänare. <pb/></t>


text:
<t>för våra fångvaktare</t> <t>bad oss sjunga,</t> <t>våra plågare<f>[737]</f></t> <t>bad oss vara glada:</t> <t>"Sjung för oss en av Sions sånger!" <pb/></t>


text:
<t>Glömmer jag dig, Jerusalem,</t> <t>då ska min högra hand</t> <t>glömma att spela.<f>[738]</f></t>


text:
<t>Låt min tunga fastna i gommen</t> <t>om jag inte tänker på dig,</t> <t>om jag inte har Jerusalem</t> <t>som min högsta glädje. <pb/></t>


text:
<t><f>[739]</f>HERRE, tänk på Jerusalems dag</t> <t>då Edoms barn ropade:</t> <t>"Riv, riv ner ända till grunden!"</t>


text:
<t><f>[740]</f>Dotter Babel, du fördärvade<f>[741]</f>,</t> <t>lycklig är den som får ge dig</t> <t>för det du har gjort mot oss.</t>


text:
<t><f>[742]</f>Lycklig är den</t> <t>som får gripa dina späda barn</t> <t>och krossa dem mot klippan.</t>


text:
<pb/><e><f>[743]</f>Av David.</e> <pb/><t>Jag vill tacka dig av hela mitt hjärta,</t> <t>lovsjunga dig inför gudarna.</t>


text:
<t><f>[744]</f>Jag vill tillbe inför ditt heliga tempel</t> <t>och prisa ditt namn</t> <t>för din nåd och din sanning,</t> <t>för du har gjort ditt ord</t> <t>och ditt namn större än allt.</t>


text:
<t><f>[745]</f>När jag ropade svarade du mig,</t> <t>du gav mig frimodighet</t> <t>och kraft i min själ. <pb/></t>


text:
<t><f>[748]</f>HERREN är upphöjd</t> <t>men ser till den ringe.</t> <t>Den högmodige känner han</t> <t>fjärran ifrån. <pb/></t>


text:
<t><f>[749]</f>När jag går genom nöd</t> <t>håller du mig vid liv,</t> <t>du sträcker ut din hand</t> <t>mot mina fienders vrede,</t> <t>din högra hand frälser mig.</t>


text:
<t><f>[750]</f>HERREN ska fullborda sitt</t> <t>verk för mig.</t> <t>HERRE, evig är din nåd.</t> <t>Överge inte<f>[751]</f> dina händers verk!</t>


text:
<pb/><e><f>[752]</f>För körledaren. En psalm av David.</e> <pb/><t>HERRE, du rannsakar mig</t> <t>och känner mig.</t>


text:
<t><f>[753]</f>Om jag sitter eller står vet du det,</t> <t>du förstår mina tankar fjärran ifrån.</t>


text:
<t><f>[754]</f>Om jag går eller ligger ser du det,</t> <t>med alla mina vägar</t> <t>är du förtrogen.</t>


text:
<t>Den kunskapen är för underbar</t> <t>för mig,</t> <t>den är så hög att jag inte kan</t> <t>fatta den. <pb/></t>


text:
<t><f>[756]</f>Stiger jag upp till himlen</t> <t>är du där,</t> <t>bäddar jag åt mig i dödsriket</t> <t>är du där.</t>


text:
<t><f>[757]</f>så är inte mörkret mörkt för dig.</t> <t>Natten lyser som dagen,</t> <t>mörkret är som ljuset. <pb/></t>


text:
<t><f>[760]</f>Jag tackar dig för att</t> <t>jag är så underbart skapad.</t> <t>Underbara är dina verk,</t> <t>min själ vet det så väl<f>[761]</f>.</t>


text:
<t>Benen i min kropp</t> <t>var inte osynliga för dig</t> <t>när jag formades i det fördolda,</t> <t>när jag bildades i jordens djup.</t>


text:
<t><f>[762]</f>Dina ögon såg mig</t> <t>när jag bara var ett foster.</t> <t>Alla mina dagar blev skrivna</t> <t>i din bok,</t> <t>formade innan någon av dem</t> <t>hade kommit. <pb/></t>


text:
<t><f>[763]</f>Hur ofattbara<f>[764]</f> är inte dina tankar</t> <t>för mig, Gud,</t> <t>hur väldig är inte</t> <t>deras mångfald!</t>


text:
<t>Räknar jag dem</t> <t>är de fler än sandkornen.</t> <t>När jag vaknar är jag kvar hos dig. <pb/></t>


text:
<t><f>[766]</f>Skulle jag inte hata dem</t> <t>som hatar dig, HERRE,</t> <t>och avsky dem</t> <t>som gör uppror mot dig?</t>


text:
<t><f>[767]</f>Rannsaka mig, Gud,</t> <t>och känn mitt hjärta,</t> <t>pröva mig och känn mina tankar.</t>


text:
<t><f>[769]</f>De vässar sina tungor som ormar,</t> <t>de har huggormsgift</t> <t>bakom sina läppar.</t> <t><e>Sela</e> <pb/></t>


text:
<t>Bevara mig, HERRE,</t> <t>från de gudlösas händer,</t> <t>skydda mig från våldsmän</t> <t>som planerar för att</t> <t>få mina fötter på fall.</t>


text:
<t>De stolta gillrar fällor</t> <t>med rep för mig,</t> <t>de lägger nät vid vägens kant,</t> <t>de sätter snaror för mig.</t> <t><e>Sela</e> <pb/></t>


text:
<t><f>[770]</f>Jag säger till HERREN:</t> <t>Du är min Gud.</t> <t>Lyssna, HERRE,</t> <t>till mitt rop om nåd!</t>


text:
<t>HERRE, min Herre,</t> <t>min frälsnings styrka<f>[771]</f>,</t> <t>du skyddar mitt huvud</t> <t>på stridens dag.</t>


text:
<t>HERRE, uppfyll inte</t> <t>de gudlösas önskningar,</t> <t>låt inte deras planer lyckas</t> <t>så att de förhäver sig.</t> <t><e>Sela</e> <pb/></t>


text:
<t><f>[773]</f>Låt glödande kol regna över dem,</t> <t>låt dem kastas i eld,</t> <t>i djup så att de aldrig</t> <t>kommer upp.</t>


text:
<t>Förtalare ska inte bestå i landet,</t> <t>våldsmän ska jagas av olycka</t> <t>med slag på slag. <pb/></t>


text:
<t><f>[774]</f>Jag vet att HERREN ska ta sig an</t> <t>den förtrycktes sak</t> <t>och skipa rätt åt den fattige.</t>


text:
<pb/><e>En psalm av David.</e> <pb/><t>HERRE, jag ropar till dig,</t> <t>skynda till mig!</t> <t>Lyssna till min röst</t> <t>när jag ropar till dig.</t>


text:
<t><f>[775]</f>Låt min bön vara rökelse</t> <t>inför dig,</t> <t>mina lyfta händer ett aftonoffer.</t>


text:
<t><f>[777]</f>Låt inte mitt hjärta dras</t> <t>till det som är ont<f>[778]</f>,</t> <t>till gudlösa gärningar</t> <t>i lag med förbrytare.</t> <t>Deras läckerheter vill jag inte äta. <pb/></t>


text:
<t><f>[779]</f>Om en rättfärdig slår mig</t> <t>är det av kärlek,</t> <t>straffar han mig</t> <t>är det som olja på huvudet.</t> <t>Mitt huvud ska inte avvisa det.</t> <t>Men jag fortsätter att be</t> <t>mot de ondas gärningar.</t>


text:
<t>Deras ledare ska störtas ner</t> <t>för klippan,</t> <t>och då ska de förstå</t> <t>att mina ord var goda.</t>


text:
<t>Som när man plöjer</t> <t>och river upp jorden,</t> <t>så ligger våra ben utspridda</t> <t>vid dödsrikets rand.<f>[780]</f> <pb/></t>


text:
<t><f>[781]</f>Men till dig, HERRE min Herre,</t> <t>ser mina ögon,</t> <t>till dig tar jag min tillflykt.</t> <t>Förkasta inte min själ<f>[782]</f>!</t>


text:
<pb/><t>Med hög röst</t> <t>ropar jag till HERREN,</t> <t>med hög röst</t> <t>ber jag HERREN om nåd.</t>


text:
<t><f>[786]</f>Jag utgjuter mitt bekymmer</t> <t>för honom,</t> <t>berättar om min nöd för honom. <pb/></t>


text:
<t><f>[787]</f>När min ande mattas i mig</t> <t>är du den som känner min stig.</t> <t>På vägen där jag går</t> <t>har de lagt snaror för mig.</t>


text:
<t><f>[788]</f>Se på min högra sida,</t> <t>där finns ingen</t> <t>som känns vid mig.</t> <t>Jag har ingen tillflykt mer,</t> <t>ingen som frågar efter min själ. <pb/></t>


text:
<t><f>[789]</f>Jag ropar till dig, HERRE,</t> <t>jag säger: Du är min tillflykt,</t> <t>min lott i de levandes land.</t>


text:
<t>Lyssna till mitt rop,</t> <t>för jag är i stor nöd.</t> <t>Rädda mig från mina förföljare,</t> <t>för de är starkare än jag.</t>


text:
<t><f>[790]</f>För min själ ut ur fängelset,</t> <t>så att jag kan prisa ditt namn.</t> <t>De rättfärdiga ska samlas</t> <t>omkring mig</t> <t>när du visar din godhet mot mig.</t>


text:
<pb/><e><f>[791]</f>En psalm av David.</e> <pb/><t>HERRE, hör min bön,</t> <t>lyssna till mitt rop om nåd!</t> <t>Svara mig i din trofasthet,</t> <t>i din rättfärdighet.</t>


text:
<t><f>[792]</f>Gå inte till doms med din tjänare,</t> <t>för ingen levande är rättfärdig</t> <t>inför dig. <pb/></t>


text:
<t><f>[793]</f>Fienden jagar min själ,</t> <t>han trampar mitt liv till marken,</t> <t>han lägger mig i mörker</t> <t>likt dem som länge varit döda.</t>


text:
<t><f>[795]</f>Jag minns dagar som gått,</t> <t>jag begrundar alla dina gärningar</t> <t>och tänker på dina händers verk.</t>


text:
<t><f>[796]</f>Jag sträcker mina händer mot dig,</t> <t>min själ är som törstig jord</t> <t>inför dig. <e>Sela</e> <pb/></t>


text:
<t><f>[797]</f>HERRE, skynda att svara mig,</t> <t>min ande förgås!</t> <t>Dölj inte ditt ansikte för mig,</t> <t>då blir jag som de</t> <t>som går ner i graven.</t>


text:
<t><f>[798]</f>Låt mig möta din nåd på morgonen,</t> <t>för jag litar på dig.</t> <t>Visa mig den väg jag ska gå,</t> <t>för jag lyfter min själ till dig.</t>


text:
<t><f>[799]</f>Lär mig att göra din vilja,</t> <t>för du är min Gud.</t> <t>Låt din gode Ande leda mig<f>[800]</f></t> <t>på jämn mark.</t>


text:
<t>HERRE, ge mig liv</t> <t>för ditt namns skull,</t> <t>rädda min själ ur nöden</t> <t>i din rättfärdighet.</t>


text:
<t><f>[801]</f>Förinta mina fiender i din nåd,</t> <t>förgör alla som plågar min själ,</t> <t>för jag är din tjänare.</t>


text:
<pb/><e><f>[802]</f>Av David.</e> <pb/><t>Lovad är HERREN, min klippa,</t> <t>som övar mina armar för strid,</t> <t>mina händer för krig —</t>


text:
<t><f>[803]</f>min nåd och min borg,</t> <t>mitt värn och min räddare,</t> <t>min sköld och min tillflykt</t> <t>som lägger mitt folk<f>[804]</f> under mig! <pb/></t>


text:
<t><f>[805]</f>HERRE, vad är en människa</t> <t>att du bryr dig om henne,</t> <t>en människoson</t> <t>att du tänker på honom?</t>


text:
<t><f>[806]</f>Människan är som en vindpust,</t> <t>hennes dagar som en försvinnande</t> <t>skugga. <pb/></t>


text:
<t><f>[809]</f>Räck ut dina händer från höjden,</t> <t>fräls mig och rädda mig</t> <t>ur de väldiga vattnen,</t> <t>ur främlingarnas hand!</t>


text:
<t><f>[810]</f>Gud, jag vill sjunga</t> <t>en ny sång till dig,</t> <t>sjunga ditt lov</t> <t>till tiosträngad lyra,</t>


text:
<t>Fräls mig och rädda mig</t> <t>ur främlingarnas hand!</t> <t>Deras mun talar lögn</t> <t>och deras högra hand</t> <t>är en svekfull hand. <pb/></t>


text:
<t>När våra söner i sin ungdom</t> <t>står som välväxta plantor</t> <t>och våra döttrar som hörnpelare</t> <t>skurna för palats<f>[811]</f>,</t>


text:
<t>när våra lador är fulla</t> <t>och ger förråd på förråd,</t> <t>när våra får förökar sig tusenfalt</t> <t>och tiotusenfalt på våra marker</t>


text:
<t>och våra oxar går lastade<f>[812]</f>,</t> <t>när ingen rämna bryts i muren</t> <t>och ingen förs ut som fånge</t> <t>och inga skrik hörs</t> <t>på våra gator —</t>


text:
<t><f>[813]</f>saligt är det folk som har det så,</t> <t>saligt är det folk</t> <t>som har HERREN till sin Gud!</t>


text:
<pb/><f>[814]</f> <e><f>[815]</f>En lovsång av David.</e> <pb/><t>Jag vill upphöja dig,</t> <t>min Gud och kung,</t> <t>och lova ditt namn</t> <t>för alltid och för evigt.</t>


text:
<t>Jag vill lova dig varje dag</t> <t>och prisa ditt namn</t> <t>för alltid och för evigt. <pb/></t>


text:
<t><f>[817]</f>Släkte efter släkte prisar dina verk</t> <t>och förkunnar dina väldiga</t> <t>gärningar.</t>


text:
<t><f>[818]</f>Ditt majestäts härlighet och ära</t> <t>och dina underbara verk</t> <t>vill jag begrunda.</t>


text:
<t>Dina väldiga gärningars makt</t> <t>ska man tala om,</t> <t>och din storhet ska jag förkunna.</t>


text:
<t>Man ska ropa ut ryktet</t> <t>om din stora godhet</t> <t>och jubla över din rättfärdighet. <pb/></t>


text:
<t>så att människors barn lär känna</t> <t>dina mäktiga gärningar</t> <t>och ditt rikes ära och härlighet.</t>


text:
<t>Ditt rike är ett rike för alla evigheter,</t> <t>ditt välde består från släkte till släkte. <pb/>HERREN är trofast i allt han säger</t> <t>och kärleksfull i allt han gör.<f>[820]</f></t>


text:
<t><f>[823]</f>HERREN är nära</t> <t>alla som ropar till honom,</t> <t>alla som ropar till honom</t> <t>i sanning.</t>


text:
<t>Min mun ska förkunna HERRENS lov,</t> <t>och allt som lever</t> <t>ska lova hans heliga namn</t> <t>för alltid och för evigt.</t>


text:
<t><f>[826]</f>Jag vill lova HERREN</t> <t>så länge jag lever,</t> <t>lovsjunga min Gud</t> <t>så länge jag är till.</t>


text:
<t><f>[828]</f>Deras ande lämnar dem,</t> <t>de blir jord igen.</t> <t>Den dagen går deras planer</t> <t>om intet. <pb/></t>


text:
<t><f>[829]</f>Salig är den som har Jakobs Gud</t> <t>till sin hjälpare,</t> <t>som sätter sitt hopp</t> <t>till HERREN sin Gud,</t>


text:
<t><f>[830]</f>till honom som har gjort</t> <t>himmel och jord och hav</t> <t>och allt som finns i dem,</t> <t>som är trofast för evigt,</t>


text:
<t>som skipar rätt för de förtryckta</t> <t>och ger bröd åt de hungriga. <pb/>HERREN befriar de fångna,</t>


text:
<t><f>[831]</f>HERREN öppnar de blindas ögon,</t> <t>HERREN reser upp de nerböjda,</t> <t>HERREN älskar de rättfärdiga,</t>


text:
<t><f>[832]</f>HERREN bevarar främlingar</t> <t>och stöder faderlösa och änkor,</t> <t>men de gudlösas väg</t> <t>gör han krokig.</t>


text:
<t><f>[833]</f>HERREN är kung för evigt,</t> <t>din Gud, Sion,</t> <t>från släkte till släkte.</t> <t>Halleluja!</t>


text:
<pb/><t><f>[834]</f>Halleluja!</t> <t>Det är gott att lovsjunga vår Gud,</t> <t>lovsång är ljuvligt och skönt. <pb/></t>


text:
<t><f>[839]</f>HERREN stöder de ödmjuka,</t> <t>men de gudlösa</t> <t>slår han till jorden. <pb/></t>


text:
<t><f>[840]</f>Han täcker himlen med moln</t> <t>och bereder regn åt jorden,</t> <t>han låter gräset gro på bergen</t>


text:
<t><f>[842]</f>Han har inte sin glädje</t> <t>i hästens styrka,</t> <t>inte sin fröjd i mannens snabbhet<f>[843]</f>.</t>


text:
<t>Han sänder sitt ord</t> <t>och det frusna smälter,</t> <t>han låter sin vind<f>[846]</f> blåsa</t> <t>och vattnet strömmar.</t>


text:
<t><f>[848]</f>Så har han inte gjort</t> <t>för något annat folk,</t> <t>de känner inte hans domar.</t> <t>Halleluja!</t>


text:
<t><f>[853]</f>Han gav dem deras plats</t> <t>för alltid och för evigt,</t> <t>han gav dem en lag</t> <t>som ingen bryter<f>[854]</f>. <pb/></t>


text:
<t><f>[855]</f>eld och hagel, snö och dimma,</t> <t>du stormvind som utför</t> <t>hans befallning,</t>


text:
<t><f>[858]</f>De ska prisa HERRENS namn,</t> <t>för endast hans namn är högt,</t> <t>hans majestät når över jord</t> <t>och himmel.</t>


text:
<t><f>[859]</f>Han har rest ett horn<f>[860]</f> för sitt folk</t> <t>till lovsång för alla sina trogna,</t> <t>för Israels barn,</t> <t>det folk som står honom nära.</t> <t>Halleluja!</t>


text:
<pb/><t><f>[861]</f>Halleluja!</t> <t>Sjung till HERREN en ny sång,</t> <t>hans lov i de trognas församling!</t>


text:
<t><f>[863]</f>De ska prisa hans namn med dans,</t> <t>sjunga hans lov med tamburin</t> <t>och harpa,</t>


text:
<t><f>[864]</f>för HERREN gläds över sitt folk,</t> <t>han smyckar de ödmjuka</t> <t>med frälsning. <pb/></t>


text:
<t><f>[868]</f>för att binda deras</t> <t>kungar med kedjor</t> <t>och deras stormän</t> <t>med bojor av järn,</t>


text:
<t><f>[869]</f>för att verkställa den dom</t> <t>som står skriven.</t> <t>Det blir en ära för alla hans trogna.</t> <t>Halleluja!</t>


text:
<pb/><t><f>[870]</f>Halleluja!</t> <t>Prisa Gud i hans helgedom,</t> <t>prisa honom i hans mäktiga valv.</t>


text:
<t><f>[871]</f>Prisa honom för hans mäktiga</t> <t>gärningar,</t> <t>prisa honom för hans väldiga</t> <t>storhet. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓑ</f> Att vörda HERREN</t> <t>är början till kunskap,</t> <t>men dårar<f>[3]</f> föraktar</t> <t>vishet och förmaning.</t>


text:
<t><f>ⓒ</f> Hör, min son,</t> <t>din fars förmaning</t> <t>och förkasta inte</t> <t>din mors undervisning,</t>


text:
<t><f>ⓓ</f> för de är en skön krans</t> <t>för ditt huvud</t> <t>och en vacker kedja</t> <t>för din hals.<f>[4]</f> <pb/></t>


text:
<t>Om de säger:</t> <t>”Kom med oss!</t> <t>Vi ska ligga på lur efter blod,</t> <t>i bakhåll för oskyldiga</t> <t>utan orsak.</t>


text:
<t>Som dödsriket</t> <t>ska vi sluka dem levande,</t> <t>friska och sunda</t> <t>ska de fara ner i graven.</t>


text:
<t><f>ⓕ</f> för deras fötter</t> <t>skyndar till det som är ont,</t> <t>de rusar för att spilla blod.</t>


text:
<t><f>ⓗ</f> Hon predikar i gathörnens buller<f>[6]</f>,</t> <t>vid ingången till stadens portar<f>[7]</f></t> <t>talar hon sina ord:</t>


text:
<t>”Hur länge ska ni okunniga</t> <t>älska okunnighet,</t> <t>ni hånare njuta av att håna</t> <t>och ni dårar hata kunskap?</t>


text:
<t>Vänd om till mig när jag varnar er.</t> <t>Se, jag ska låta min Ande</t> <t>flöda över er,</t> <t>jag ska låta er lära känna mina ord. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓘ</f> Men ni vägrade lyssna</t> <t>när jag ropade,</t> <t>ingen brydde sig</t> <t>när jag räckte ut min hand.</t>


text:
<t>när skräcken kommer som ett oväder</t> <t>och er olycka drar in</t> <t>som en storm,</t> <t>när nöd och ångest drabbar er. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓚ</f> Då ska de ropa till mig</t> <t>utan att jag svarar,</t> <t>de ska söka mig</t> <t>utan att finna mig.</t>


text:
<t><f>ⓛ</f> Därför ska de få äta</t> <t>sina gärningars frukt</t> <t>och mättas av sina onda planer,</t>


text:
<t>för de okunnigas avfällighet</t> <t>ska döda dem</t> <t>och dårarnas sorglöshet</t> <t>förgöra dem.</t>


text:
<t>Men den som lyssnar till mig</t> <t>ska bo i trygghet</t> <t>och inte behöva frukta något ont.”</t>


text:
<t><f>ⓜ</f> så att ditt öra lyssnar till visheten</t> <t>och du böjer ditt hjärta</t> <t>till klokheten,</t>


text:
<t><f>ⓟ</f> För det är HERREN som ger vishet,</t> <t>från hans mun kommer kunskap</t> <t>och klokhet.</t>


text:
<t>Han har visa råd<f>[8]</f></t> <t>i förvar åt de ärliga,</t> <t>han är en sköld</t> <t>för dem som lever hederligt,</t>


text:
<t>Då ska du förstå vad som är</t> <t>rättfärdigt, rättvist och rätt,</t> <t>det godas alla vägar.</t>


text:
<t>Visheten ska rädda dig</t> <t>från det ondas väg,</t> <t>från dem som talar</t> <t>det som är förvridet,</t>


text:
<t><f>ⓡ</f> Visheten ska rädda dig</t> <t>från den främmande kvinnan,</t> <t>från din nästas hustru</t> <t>som talar hala ord,</t>


text:
<t><f>ⓢ</f> hon som har övergett</t> <t>sin ungdoms vän</t> <t>och glömt sin Guds förbund<f>[9]</f>.</t>


text:
<t><f>ⓣ</f> Hennes hus sjunker ner i döden,</t> <t>hennes vägar går</t> <t>till skuggornas boning.</t>


text:
<t>De som går in till henne</t> <t>kommer aldrig tillbaka,</t> <t>de når inte livets stigar. <pb/></t>


text:
<t>Därför ska du vandra</t> <t>på de godas väg</t> <t>och hålla dig</t> <t>på de rättfärdigas stigar,</t>


text:
<t><f>ⓥ</f> Men de gudlösa<f>[10]</f> ska utrotas ur landet,</t> <t>de trolösa ryckas bort därifrån.</t>


text:
<pb/><f>ⓦ</f> Min son, <pb/><t>glöm inte min undervisning,</t> <t>bevara mina bud i ditt hjärta,</t>


text:
<t><f>ⓨ</f> Låt inte godhet och sanning</t> <t>lämna dig.</t> <t>Bind dem runt din hals<f>[11]</f>,</t> <t>skriv dem på ditt hjärtas tavla,</t>


text:
<t><f>ⓐ</f> Förtrösta på HERREN</t> <t>av hela ditt hjärta,</t> <t>förlita dig inte på ditt förstånd.</t>


text:
<t>Då ska dina lador fyllas</t> <t>av rika skördar</t> <t>och dina pressar</t> <t>flöda över av vin. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓓ</f> Min son,</t> <t>förakta inte HERRENS fostran</t> <t>och förarga dig inte</t> <t>när han tuktar dig,</t>


text:
<t><f>ⓕ</f> för vishetens värde</t> <t>är bättre än silvrets</t> <t>och vinsten hon ger</t> <t>är bättre än guld.</t>


text:
<t><f>ⓖ</f> Hon är dyrbarare än pärlor,</t> <t>ingen av dina skatter<f>[13]</f></t> <t>kan jämföras med henne.</t>


text:
<t><f>ⓘ</f> Hon är ett livets träd<f>[14]</f></t> <t>för dem som får tag i henne,</t> <t>lyckliga är de</t> <t>som håller fast vid henne. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓙ</f> Genom visheten har HERREN</t> <t>lagt jordens grund,</t> <t>med förstånd har han</t> <t>berett himlen.</t>


text:
<t>Genom hans kunskap</t> <t>bröt djupets vattenmassor fram</t> <t>och molnen droppade av fukt. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓛ</f> När du lägger dig</t> <t>ska inget skrämma dig,</t> <t>och när du lagt dig</t> <t>ska du sova gott.</t>


text:
<t><f>ⓜ</f> Du behöver inte vara rädd</t> <t>för plötslig fara</t> <t>eller för stormen</t> <t>som drabbar de gudlösa,</t>


text:
<t><f>ⓝ</f> Säg inte till din nästa:</t> <t>”Kom tillbaka senare,</t> <t>i morgon ska jag ge dig”,</t> <t>när du har något nu. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓠ</f> HERRENS förbannelse vilar</t> <t>över den gudlöses hus,</t> <t>men han välsignar</t> <t>de rättfärdigas hem.</t>


text:
<pb/><f>ⓢ</f> Lyssna, barn, <pb/><t>till er fars förmaning,</t> <t>ta vara på den så att ni får förstånd.</t>


text:
<t><f>ⓣ</f> För jag har själv varit barn</t> <t>och haft en far,</t> <t>varit liten och min mors ende son.</t>


text:
<t><f>ⓤ</f> Då undervisade han mig</t> <t>och sade till mig:</t> <t>Låt ditt hjärta hålla fast</t> <t>vid mina ord.</t> <t>Bevara mina bud, så får du leva.</t>


text:
<t>Vinn vishet, vinn förstånd!</t> <t>Glöm inte vad min mun har sagt</t> <t>och vik inte av från det. <pb/></t>


text:
<t>Överge inte visheten,</t> <t>så ska hon bevara dig.</t> <t>Älska henne,</t> <t>så ska hon skydda dig.</t>


text:
<t>Visheten är det viktigaste.<f>[16]</f></t> <t>Vinn vishet, vinn förstånd</t> <t>med allt du äger.</t>


text:
<t><f>ⓥ</f> Håll henne högt,</t> <t>så ska hon upphöja dig.</t> <t>Hon ger dig ära</t> <t>när du omfamnar henne.</t>


text:
<t><f>ⓦ</f> En skön krans</t> <t>ska hon sätta på ditt huvud,</t> <t>en ärekrona ska hon räcka dig.</t>


text:
<t><f>ⓩ</f> När du går</t> <t>ska inget hindra dina steg,</t> <t>när du springer</t> <t>ska du inte snava.</t>


text:
<t><f>ⓐ</f> Håll fast vid min förmaning,</t> <t>släpp den inte.</t> <t>Bevara den, för den är ditt liv.</t>


text:
<t>De kan inte sova</t> <t>om de inte fått göra något ont,</t> <t>de mister sin sömn</t> <t>om de inte fått någon på fall,</t>


text:
<t>De rättfärdigas stig</t> <t>är som gryningens ljus,</t> <t>som växer i klarhet</t> <t>tills dagen når sin höjd.</t>


text:
<t>Men de gudlösas väg</t> <t>är som djupaste mörker,</t> <t>de märker inte</t> <t>vad som blir deras fall. <pb/></t>


text:
<t>Mer än allt som ska bevaras,</t> <t>bevara ditt hjärta<f>[17]</f>,</t> <t>för därifrån utgår livet.</t>


text:
<t><f>ⓔ</f> Tänk på<f>[18]</f> stigen</t> <t>där din fot går fram,</t> <t>låt alla dina vägar vara rätta.</t>


text:
<t><f>ⓖ</f> För en trolös kvinnas läppar</t> <t>dryper av honung,</t> <t>hennes mun är halare än olja,</t>


text:
<t><f>ⓗ</f> men till sist blir hon</t> <t>bitter som malört,</t> <t>vass som ett tveeggat svärd.</t>


text:
<t>På livets väg tänker hon inte,</t> <t>hennes stigar leder vilse</t> <t>utan att hon märker det. <pb/></t>


text:
<t>Främlingar mättar sig</t> <t>av din rikedom<f>[19]</f></t> <t>och ditt arbetes frukt hamnar</t> <t>i en annans hus.</t>


text:
<t>och säga:</t> <t>”Hur kunde jag hata förmaning,</t> <t>hur kunde mitt hjärta</t> <t>förakta tillrättavisning!</t>


text:
<t>Varför lyssnade jag inte</t> <t>till mina lärares röst?</t> <t>Varför vände jag inte mitt öra</t> <t>till dem som undervisade mig?</t>


text:
<t><f>ⓙ</f> Hur nära var det inte</t> <t>att jag drabbades<f>[20]</f> av allt ont</t> <t>mitt i den samlade församlingen!” <pb/></t>


text:
<t>den älskliga hinden,</t> <t>den sköna gasellen.</t> <t>Låt hennes bröst</t> <t>alltid tillfredsställa dig,</t> <t>hennes kärlek ständigt berusa dig. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓜ</f> Min son, varför låta dig berusas</t> <t>av en främmande kvinna</t> <t>och famna en som inte är din?</t>


text:
<t><f>ⓝ</f> Inför HERRENS ögon</t> <t>är människans vägar uppenbara,</t> <t>han betraktar alla hennes steg.<f>[21]</f></t>


text:
<t><f>ⓞ</f> Den gudlöse fångas</t> <t>av sina egna missgärningar</t> <t>och fastnar i sina synders snaror.</t>


text:
<pb/><f>ⓟ</f> Min son, har du gått i borgen <pb/><t>för din nästa</t> <t>och gett ditt handslag</t> <t>åt en främling?</t>


text:
<t>Gör då så här, min son,</t> <t>för att rädda dig när du hamnat</t> <t>i din nästas våld:</t> <t>Gå och ödmjuka dig</t> <t>och ge honom ingen ro,</t>


text:
<t><f>ⓡ</f> rädda dig som en gasell</t> <t>ur hans grepp</t> <t>och en fågel ur jägarens våld. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓣ</f> men hon skaffar sin föda</t> <t>om sommaren</t> <t>och samlar sin mat</t> <t>under skördetiden.</t>


text:
<t><f>ⓥ</f> så kommer fattigdomen över dig</t> <t>som en rövare<f>[22]</f></t> <t>och nöden som en beväpnad man. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓦ</f> En fördärvad människa,</t> <t>en ond man</t> <t>är den som går</t> <t>med falskhet i sin mun,</t>


text:
<t><f>ⓩ</f> ett hjärta som smider onda planer,</t> <t>fötter som skyndar</t> <t>till det som är ont,</t>


text:
<t><f>ⓐ</f> ett falskt vittne som främjar lögn</t> <t>och den som skapar gräl</t> <t>mellan bröder.</t>


text:
<t><f>ⓑ</f> Min son, håll fast vid din fars bud</t> <t>och förkasta inte</t> <t>din mors undervisning.</t>


text:
<t><f>ⓓ</f> Låt dem leda dig när du går,</t> <t>vaka över dig när du ligger</t> <t>och tala till dig när du vaknar. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓔ</f> Budet är en lykta</t> <t>och undervisningen ett ljus,</t> <t>förmanande tillrättavisning</t> <t>är en väg till livet.</t>


text:
<t><f>ⓕ</f> De ska bevara dig</t> <t>från den onda kvinnan<f>[23]</f>,</t> <t>från den främmandes hala tunga.</t>


text:
<t>Ha inte begär i ditt hjärta</t> <t>till hennes skönhet</t> <t>och låt henne inte fånga dig</t> <t>med sina blickar,</t>


text:
<t>för en prostituerad</t> <t>kan ta din sista brödbit,</t> <t>men en gift kvinna</t> <t>jagar din dyrbara själ<f>[24]</f>.</t>


text:
<t>Så går det den</t> <t>som går in till sin nästas hustru,</t> <t>ingen som rör henne</t> <t>blir ostraffad. <pb/></t>


text:
<t>Föraktar man inte<f>[25]</f> tjuven som stjäl</t> <t>för att äta sig mätt</t> <t>när han är hungrig?</t>


text:
<t><f>ⓖ</f> Blir han ertappad</t> <t>får han betala sjufalt<f>[26]</f></t> <t>och ge ifrån sig allt han har</t> <t>i sitt hus.</t>


text:
<t>Han tar inte emot</t> <t>några försoningsgåvor,</t> <t>han bryr sig inte om</t> <t>dina stora mutor.</t>


text:
<t><f>ⓘ</f> Håll mina bud så får du leva,</t> <t>bevara min undervisning</t> <t>som din ögonsten.<f>[27]</f></t>


text:
<t><f>ⓚ</f> De ska bevara dig</t> <t>från den främmande kvinnan,</t> <t>från din nästas hustru</t> <t>som talar hala ord. <pb/></t>


text:
<t>då såg jag bland de okunniga,</t> <t>bland de unga upptäckte jag</t> <t>en yngling utan vett.</t>


text:
<t>Han gick över gatan</t> <t>vid hörnet där hon bodde</t> <t>och styrde sina steg</t> <t>mot hennes hus.</t>


text:
<t><f>ⓛ</f> Det var i skymningen,</t> <t>vid dagens slut,</t> <t>när nattens mörker föll på. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓞ</f> ”Jag har kött från gemenskapsoffer,<f>[29]</f></t> <t>i dag uppfyllde jag mina löften.</t>


text:
<t>Kom, nu ska vi njuta av kärlek</t> <t>ända till morgonen,</t> <t>njuta tillsammans</t> <t>av kärlekens fröjder.</t>


text:
<t>Han följer genast efter henne</t> <t>som oxen går bort för att slaktas,</t> <t>som fången för att straffas</t> <t>för sin dårskap,<f>[31]</f></t>


text:
<t><f>ⓟ</f> tills pilen genomborrar hans lever.</t> <t>Han liknar fågeln</t> <t>som skyndar in i snaran</t> <t>utan att förstå</t> <t>att det gäller livet. <pb/></t>


text:
<t>Låt inte ditt hjärta vika av</t> <t>till hennes vägar,</t> <t>förirra dig inte in på hennes stigar,</t>


text:
<t><f>ⓠ</f> Hennes hus är vägen</t> <t>till dödsriket,</t> <t>det leder ner</t> <t>till dödens kammare.</t>


text:
<t>Lyssna, för jag talar</t> <t>om ädla ting<f>[32]</f>,</t> <t>från mina läppar kommer</t> <t>det som är rätt.</t>


text:
<t><f>ⓤ</f> Min muns alla ord är rättfärdiga,</t> <t>i dem finns inget falskt</t> <t>eller förvridet.</t>


text:
<t><f>ⓥ</f> Ta emot min förmaning</t> <t>hellre än silver</t> <t>och kunskap hellre än rent guld,</t>


text:
<t><f>ⓦ</f> för visheten är bättre än pärlor,</t> <t>inga skatter kan jämföras</t> <t>med henne. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓧ</f> Att vörda HERREN</t> <t>är att hata det onda.</t> <t>Högfärd, högmod,</t> <t>ond väg och falsk mun,</t> <t>det hatar jag.</t>


text:
<t><f>ⓩ</f> Rikedom och ära finns hos mig,</t> <t>bestående<f>[35]</f> skatter</t> <t>och rättfärdighet.</t>


text:
<t><f>ⓐ</f> Min frukt är bättre än guld,</t> <t>än finaste guld,</t> <t>min skörd är bättre än utvalt silver.</t>


text:
<t>HERREN hade<f>[36]</f> mig</t> <t>vid begynnelsen av sin väg,</t> <t>före sina gärningar i urtiden.</t>


text:
<t>När han beredde himlen</t> <t>var jag där,</t> <t>när han välvde ett valv<f>[37]</f></t> <t>över djupen,</t>


text:
<t><f>ⓑ</f> när han satte en gräns för havet</t> <t>och vattnet stannade</t> <t>där han befallt,</t> <t>när han lade jordens grund,</t>


text:
<t>då var jag verksam<f>[38]</f></t> <t>vid hans sida.</t> <t>Jag var hans glädje dag efter dag,</t> <t>ständigt jublande<f>[39]</f> inför honom.</t>


text:
<t>Jag jublade över hela hans värld</t> <t>och hade min glädje</t> <t>hos människors barn. <pb/></t>


text:
<t>Salig är den människa</t> <t>som lyssnar till mig,</t> <t>som vakar vid mina dörrar</t> <t>dag efter dag</t> <t>och håller vakt</t> <t>vid mina dörrposter,</t>


text:
<t><f>ⓕ</f> Hon har sänt ut sina tjänarinnor,</t> <t>hon ropar från stadens</t> <t>översta höjder:<f>[41]</f></t>


text:
<t><f>ⓖ</f> Den som tillrättavisar en hånare</t> <t>får ta emot hån,</t> <t>den som förmanar en gudlös</t> <t>får förakt.</t>


text:
<t><f>ⓗ</f> Förmana inte en hånare,</t> <t>han kommer bara att hata dig.</t> <t>Förmana den som är vis,</t> <t>han kommer att älska dig.</t>


text:
<t><f>ⓘ</f> Ge åt den vise</t> <t>och han blir ännu visare,</t> <t>undervisa den rättfärdige</t> <t>och han lär sig mer.</t>


text:
<t><f>ⓙ</f> Att vörda HERREN</t> <t>är början till vishet,</t> <t>att känna den Helige är förstånd,</t>


text:
<t>Hon ropar till dem</t> <t>som går vägen förbi,</t> <t>till dem som går sina stigar</t> <t>rakt fram:</t>


text:
<t><f>ⓝ</f> Men han vet inte</t> <t>att de döda är där,</t> <t>att hennes gäster</t> <t>hamnar i dödsrikets djup.</t>


text:
<pb/><f>ⓞ</f> Detta är Salomos ordspråk: <pb/><t>En vis son gläder sin far,</t> <t>en dåraktig son</t> <t>är en sorg för sin mor. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓟ</f> Oärlig vinst är till ingen nytta,</t> <t>men rättfärdighet</t> <t>räddar från döden. <pb/></t>


text:
<t>HERREN låter inte</t> <t>en rättfärdig själ hungra,</t> <t>men han avvisar de ondas begär. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓡ</f> En klok son samlar</t> <t>om sommaren,</t> <t>en odåga till son sover i skördetid. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓢ</f> Välsignelser vilar</t> <t>på den rättfärdiges huvud,</t> <t>de gudlösas mun</t> <t>gömmer på våld<f>[42]</f>. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓣ</f> Den rättfärdiges minne</t> <t>blir till välsignelse,</t> <t>de gudlösas namn multnar bort. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓥ</f> Den som lever hederligt</t> <t>lever trygg,</t> <t>den som går krokiga vägar</t> <t>blir avslöjad. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓦ</f> Den som blinkar med ögonen</t> <t>vållar smärta,</t> <t>dårens läppar leder till fall<f>[43]</f>. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓧ</f> Den rättfärdiges mun</t> <t>är en källa till liv,</t> <t>de gudlösas mun</t> <t>gömmer på våld. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓩ</f> Vishet finner man</t> <t>på den klokes läppar,</t> <t>riset är till för</t> <t>den vettlöses rygg. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓑ</f> Den rikes välstånd</t> <t>är hans fasta borg,</t> <t>de armas fattigdom</t> <t>deras fördärv. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓒ</f> Den rättfärdiges arbete</t> <t>leder till liv,</t> <t>den gudlöses vinst</t> <t>leder till synd. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓓ</f> Att ta vara på förmaning</t> <t>är vägen till livet,</t> <t>den som föraktar tillrättavisning</t> <t>leder andra vilse. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓔ</f> Där orden är många</t> <t>uteblir inte synd,</t> <t>klok är den</t> <t>som styr sina läppar. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓕ</f> Den rättfärdiges tunga</t> <t>är utvalt silver,</t> <t>de gudlösas hjärtan</t> <t>har ringa värde. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓖ</f> Den rättfärdiges läppar</t> <t>ger näring<f>[44]</f> åt många,</t> <t>dårar dör av brist på förstånd. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓘ</f> Dårens glädje</t> <t>är att göra det skamliga,</t> <t>den förståndiges glädje</t> <t>är visheten. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓙ</f> Den gudlöse drabbas</t> <t>av det han fruktar,</t> <t>de rättfärdiga får vad de önskar. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓚ</f> När stormen kommer</t> <t>är det slut med den gudlöse,</t> <t>men den rättfärdige</t> <t>har en evig grund. <pb/></t>


text:
<t>Som syra för tänderna</t> <t>och rök för ögonen</t> <t>är den late för den</t> <t>som skickar honom. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓜ</f> De rättfärdigas väntan</t> <t>leder till glädje<f>[46]</f>,</t> <t>de gudlösas hopp blir till intet. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓝ</f> Den rättfärdige ska aldrig vackla,</t> <t>men de gudlösa får inte bo i landet. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓞ</f> Den rättfärdiges mun</t> <t>flödar av vishet,</t> <t>men en falsk tunga skärs av. <pb/></t>


text:
<t>Den rättfärdiges läppar vet</t> <t>vad som är välbehagligt,</t> <t>de gudlösas mun förvränger allt.</t>


text:
<t><f>ⓡ</f> De ärligas hederlighet leder dem,</t> <t>de trolösas falskhet</t> <t>blir deras fördärv. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓢ</f> Rikedom hjälper inte</t> <t>på vredens dag,</t> <t>men rättfärdighet räddar</t> <t>från döden. <pb/></t>


text:
<t>Den hederliges rättfärdighet</t> <t>jämnar hans väg,</t> <t>den gudlöse faller</t> <t>genom sin gudlöshet. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓤ</f> När en gudlös dör</t> <t>försvinner hans hopp,</t> <t>vad de onda<f>[48]</f> väntar på går förlorat. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓦ</f> Med sin mun fördärvar</t> <t>den gudlöse sin nästa,</t> <t>genom kunskap räddas</t> <t>de rättfärdiga. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓧ</f> De rättfärdigas framgång</t> <t>ger glädje i staden,</t> <t>när de gudlösa förgås</t> <t>blir det jubel. <pb/></t>


text:
<t>Genom de ärligas välsignelse</t> <t>upphöjs en stad,</t> <t>genom de gudlösas mun</t> <t>rivs den ner. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓨ</f> Den som föraktar sin nästa</t> <t>är utan vett,</t> <t>den som har förstånd tiger. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓩ</f> Skvallraren förråder hemligheter,</t> <t>ett trofast hjärta</t> <t>döljer vad det vet. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓑ</f> Den som går i borgen</t> <t>för en främling råkar illa ut,</t> <t>den som avskyr handslag är trygg. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓒ</f> Den gudlöse gör en bedräglig vinst,</t> <t>den som sår rättfärdighet</t> <t>får en säker lön. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓓ</f> Den som står fast i rättfärdighet</t> <t>vinner liv,</t> <t>den som jagar efter ont</t> <t>går mot sin död. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓔ</f> HERREN avskyr förvridna hjärtan,</t> <t>de som lever hederligt</t> <t>behagar honom. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓕ</f> De onda blir förvisso</t> <t>inte ostraffade,</t> <t>men de rättfärdigas</t> <t>efterkommande går fria. <pb/></t>


text:
<t>Som en guldring</t> <t>i grisens tryne</t> <t>är skönhet hos en kvinna</t> <t>utan vett<f>[50]</f>. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓖ</f> Vad de rättfärdiga önskar</t> <t>är enbart det goda,</t> <t>vad de gudlösa kan hoppas på</t> <t>är vrede. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓗ</f> Den ene strör ut och får ändå mer,</t> <t>den andre snålar<f>[51]</f></t> <t>och blir bara fattigare. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓘ</f> En generös<f>[52]</f> själ blir rikt mättad,</t> <t>den som vederkvicker andra</t> <t>blir själv vederkvickt. <pb/></t>


text:
<t>Den som undanhåller sin säd</t> <t>förbannas av folket,</t> <t>välsignelse kommer</t> <t>över den som vill sälja. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓙ</f> Den som söker det goda</t> <t>strävar efter nåd,</t> <t>den som jagar efter det onda</t> <t>drabbas av det själv. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓚ</f> Den som litar till sin rikedom</t> <t>kommer på fall,</t> <t>men de rättfärdiga</t> <t>ska grönska som löven. <pb/></t>


text:
<t>Den som drar olycka över sitt hus</t> <t>får ärva vind,</t> <t>dåren blir slav</t> <t>åt den som har ett vist hjärta. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓛ</f> Den rättfärdiges frukt</t> <t>är ett livets träd,</t> <t>den som vinner själar är vis.<f>[53]</f> <pb/></t>


text:
<t><f>ⓜ</f> Om den rättfärdige</t> <t>får sin lön på jorden,<f>[54]</f></t> <t>hur mycket mer då</t> <t>den gudlöse och syndaren!</t>


text:
<pb/><f>ⓝ</f> Den som älskar fostran <pb/><t>älskar kunskap,</t> <t>den som hatar tillrättavisning</t> <t>är dum. <pb/></t>


text:
<t>Den som är god</t> <t>får nåd från HERREN,</t> <t>den som gör onda planer</t> <t>blir fördömd. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓞ</f> Ingen människa kan bestå</t> <t>genom ondska,</t> <t>men de rättfärdigas rot</t> <t>kan inte rubbas. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓟ</f> En driftig hustru är sin mans krona,</t> <t>en skamlös är som röta i hans ben. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓢ</f> De gudlösa störtas</t> <t>och finns inte mer,</t> <t>men de rättfärdigas hus består. <pb/></t>


text:
<t>Efter sitt förstånd blir man prisad,</t> <t>men ett förvridet hjärta</t> <t>blir föraktat. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓣ</f> Bättre vara ringa och ha en tjänare<f>[55]</f></t> <t>än spela förnäm och sakna bröd. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓤ</f> Den rättfärdige vet</t> <t>hur hans boskap känner det,</t> <t>men de gudlösas omsorg är grym. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓥ</f> Den som brukar sin åker</t> <t>får bröd så det räcker,</t> <t>den som jagar tomhet</t> <t>saknar vett. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓦ</f> Den gudlöse har begär</t> <t>till de ondas fångst<f>[56]</f>,</t> <t>men de rättfärdigas rot ger frukt. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓧ</f> Den onde snärjs i sina läppars synd,</t> <t>men den rättfärdige slipper ut</t> <t>ur nöden. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓨ</f> Av munnens frukt</t> <t>blir man mättad med gott,</t> <t>vad människans händer har gjort</t> <t>får hon tillbaka. <pb/></t>


text:
<t>De som smider onda planer</t> <t>har svek i hjärtat,</t> <t>de som främjar frid får glädje. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓓ</f> Inget ont drabbar den rättfärdige,</t> <t>men de gudlösa får olycka</t> <t>i fullt mått. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓔ</f> HERREN avskyr falska läppar,</t> <t>de som handlar i sanning</t> <t>behagar honom. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓕ</f> En klok man döljer sin kunskap,</t> <t>dårars hjärtan ropar ut</t> <t>sitt oförnuft. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓘ</f> Den rättfärdige väljer sitt sällskap,</t> <t>de gudlösas väg leder andra vilse. <pb/></t>


text:
<t>Den late får inte tag i<f>[57]</f> sitt villebråd,</t> <t>flit är för människan</t> <t>en dyrbar skatt.<f>[58]</f> <pb/></t>


text:
<pb/><f>ⓙ</f> En vis son hör <pb/><t>sin fars förmaning,</t> <t>en hånare lyder ingen tillsägelse. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓚ</f> Av munnens frukt får man njuta gott,</t> <t>men de trolösa hungrar efter våld. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓛ</f> Den som vaktar sin tunga</t> <t>bevarar sitt liv,</t> <t>den pratsamme råkar i olycka. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓜ</f> Den late är full av begär</t> <t>men får inget,</t> <t>de flitigas hunger blir rikt mättad. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓝ</f> Den rättfärdige avskyr lögnaktigt tal,</t> <t>den gudlöse beter sig</t> <t>avskyvärt och skamligt. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓟ</f> Den ene vill verka rik</t> <t>men har ingenting,</t> <t>den andre vill verka fattig</t> <t>men äger mycket. <pb/></t>


text:
<t>Den rike måste ge sin rikedom</t> <t>som lösen för sitt liv,</t> <t>men den fattige</t> <t>hör inte av något hot. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓡ</f> Övermod skapar bara gräl,<f>[59]</f></t> <t>vishet finns hos dem</t> <t>som tar emot råd. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓢ</f> Den som föraktar ordet</t> <t>fördärvar sig själv,<f>[60]</f></t> <t>den som respekterar budet</t> <t>blir belönad. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓣ</f> Den vises undervisning</t> <t>är en källa till liv,</t> <t>en hjälp att undgå dödens snaror. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓤ</f> Gott förstånd för med sig välvilja,</t> <t>de trolösas väg är alltid sig lik.<f>[61]</f> <pb/></t>


text:
<t><f>ⓦ</f> En gudlös budbärare</t> <t>faller i olycka,</t> <t>ett pålitligt sändebud ger läkedom. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓧ</f> Fattigdom och skam</t> <t>får den som föraktar förmaning,</t> <t>men den som tar vara</t> <t>på tillrättavisning blir ärad. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓨ</f> Uppfylld önskan är ljuv för själen,</t> <t>men dårar avskyr</t> <t>att överge sin ondska. <pb/></t>


text:
<t>Den som vandrar med de visa</t> <t>blir vis,</t> <t>den som umgås med dårar</t> <t>går det illa. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓩ</f> Den gode lämnar arv</t> <t>åt barnbarnen,</t> <t>men syndarens egendom</t> <t>förvaras åt den rättfärdige. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓐ</f> Den som spar på riset</t> <t>hatar sin son,</t> <t>den som älskar honom</t> <t>fostrar honom i tid. <pb/></t>


text:
<pb/><f>ⓒ</f> Visa kvinnor<f>[62]</f> <pb/><t>bygger upp hemmet,</t> <t>dårskapen river det</t> <t>med egna händer. <pb/></t>


text:
<t>Den som vördar HERREN lever ärligt,</t> <t>den som föraktar honom</t> <t>går krokiga vägar. <pb/></t>


text:
<t>Hånaren söker vishet</t> <t>men finner ingen,</t> <t>men för den kloke</t> <t>kommer kunskapen lätt. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓔ</f> Håll dig borta från dåren,</t> <t>du finner aldrig förstånd</t> <t>på hans läppar. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓕ</f> Den klokes vishet</t> <t>gör att han förstår sin väg,</t> <t>men dårars oförnuft bedrar. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓘ</f> En väg kan verka rätt</t> <t>för en människa,</t> <t>men till slut leda till döden. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓙ</f> Även under skratt</t> <t>kan hjärtat värka,</t> <t>och glädje kan sluta i sorg. <pb/></t>


text:
<t>Den avfällige mättas</t> <t>av sina egna vägar,</t> <t>och en god man håller sig borta</t> <t>från honom.<f>[64]</f> <pb/></t>


text:
<t><f>ⓛ</f> En otålig man begår dumheter,</t> <t>en som gör onda planer</t> <t>blir hatad.<f>[65]</f> <pb/></t>


text:
<t><f>ⓝ</f> Den fattige blir avskydd</t> <t>även av sina närmaste,</t> <t>men den rike har många vänner. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓞ</f> Den som föraktar sin nästa syndar,</t> <t>lycklig är den som förbarmar sig</t> <t>över de betryckta. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓟ</f> De som tänker ut ont far vilse,</t> <t>de som tänker ut gott</t> <t>får nåd och sanning. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓢ</f> Den som vördar HERREN</t> <t>har ett tryggt fäste,</t> <t>hans barn får där en tillflykt. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓣ</f> Vördnad för HERREN</t> <t>är en källa till liv,</t> <t>en hjälp att undgå dödens snaror. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓤ</f> Den som är tålmodig</t> <t>har gott förstånd,</t> <t>den som är otålig går långt</t> <t>i dårskap. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓥ</f> Den som förtrycker den fattige</t> <t>smädar hans Skapare,</t> <t>den som förbarmar sig</t> <t>över de behövande ärar honom. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓦ</f> Den gudlöse kommer på fall</t> <t>genom sin ondska,</t> <t>den rättfärdige har en tillflykt</t> <t>vid sin död<f>[66]</f>. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓧ</f> En förståndig tjänare</t> <t>vinner kungens välvilja,</t> <t>den som handlar skamligt</t> <t>drabbas av hans vrede.</t>


text:
<t><f>ⓒ</f> Dåren föraktar sin fars fostran,</t> <t>klok är den som tar vara</t> <t>på tillrättavisning. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓓ</f> Den rättfärdiges hus</t> <t>rymmer stor rikedom,</t> <t>men den gudlöses vinst</t> <t>för med sig bekymmer. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓔ</f> De visas läppar sprider kunskap,</t> <t>men så gör inte dårarnas hjärtan<f>[68]</f>. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓕ</f> De gudlösas offer</t> <t>är avskyvärda för HERREN,</t> <t>de ärligas bön behagar honom. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓖ</f> HERREN avskyr den gudlöses väg,</t> <t>men han älskar den som strävar</t> <t>efter rättfärdighet. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓗ</f> Fostran är något ont<f>[69]</f></t> <t>för den som överger vägen,</t> <t>men den som hatar tillrättavisning</t> <t>måste dö. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓘ</f> Dödsriket och avgrunden<f>[70]</f></t> <t>ligger öppna för HERREN,</t> <t>hur mycket mer då</t> <t>människors hjärtan! <pb/></t>


text:
<t><f>ⓛ</f> Den förståndiges hjärta</t> <t>söker kunskap,</t> <t>dårars mun närs av dårskap. <pb/></t>


text:
<t>Den betryckte</t> <t>har aldrig en glad dag,</t> <t>men ett glatt hjärta</t> <t>har ständig fest. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓠ</f> Den vettlöse har sin glädje</t> <t>i dårskap,</t> <t>den förståndige går sin väg</t> <t>rakt fram. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓢ</f> Man blir glad när man kan ge svar,</t> <t>hur gott är inte ett ord i rätt tid! <pb/></t>


text:
<t><f>ⓣ</f> Den förståndige vandrar</t> <t>livets väg uppåt</t> <t>för att undvika dödsriket</t> <t>där nere. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓥ</f> Den som söker oärlig vinst</t> <t>drar olycka över sin familj,</t> <t>men den som hatar mutor får leva. <pb/></t>


text:
<t>Den rättfärdiges hjärta</t> <t>svarar med eftertanke,</t> <t>de gudlösas mun flödar</t> <t>av ondska. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓧ</f> Den som lyssnar till</t> <t>livets tillrättavisning</t> <t>får bo bland de visa. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓨ</f> Den som avvisar fostran</t> <t>föraktar sitt liv,</t> <t>den som lyssnar på tillrättavisning</t> <t>får förstånd. <pb/></t>


text:
<pb/><f>ⓐ</f> Människan gör planer <pb/><t>i sitt hjärta,</t> <t>men från HERREN kommer</t> <t>vad tungan svarar. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓑ</f> En mans alla vägar</t> <t>är rena i hans egna ögon,</t> <t>men HERREN är den</t> <t>som prövar andarna. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓓ</f> HERREN har gjort var sak</t> <t>för sitt syfte,</t> <t>även den gudlöse för olyckans dag. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓕ</f> Genom nåd och sanning sonas skuld,</t> <t>genom vördnad för HERREN</t> <t>undviks det onda. <pb/></t>


text:
<t>När någons vägar behagar HERREN</t> <t>gör han även hans fiender<f>[71]</f></t> <t>till vänner. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓙ</f> Kungar avskyr onda gärningar,</t> <t>för tronen befästs</t> <t>genom rättfärdighet. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓜ</f> När kungens uppsyn är ljus</t> <t>betyder det liv,</t> <t>hans välvilja är</t> <t>som ett moln med vårregn. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓝ</f> Att vinna vishet</t> <t>är bättre än guld,</t> <t>att vinna insikt</t> <t>är mer värt än silver. <pb/></t>


text:
<t>De ärligas väg</t> <t>är att undvika det onda,</t> <t>den som ger akt på sin väg</t> <t>bevarar sitt liv. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓟ</f> Den som ger akt på ordet</t> <t>finner det goda,</t> <t>lycklig är den</t> <t>som litar på HERREN. <pb/></t>


text:
<t>Den som har vist hjärta</t> <t>kallas klok,</t> <t>och ljuvligt tal främjar lärdom.<f>[72]</f> <pb/></t>


text:
<t><f>ⓠ</f> Den som äger insikt</t> <t>har en källa till liv,</t> <t>men att fostra dårar är dårskap. <pb/></t>


text:
<t>Den vises hjärta</t> <t>gör hans mun klok</t> <t>och främjar lärdom</t> <t>på hans läppar. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓡ</f> Milda ord är som rinnande honung,</t> <t>ljuva för själen</t> <t>och en läkedom för kroppen. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓢ</f> En väg kan verka rätt</t> <t>för en människa,</t> <t>men till slut leda till döden. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓣ</f> En illasinnad man</t> <t>gräver upp det onda,</t> <t>brännande eld är på hans läppar. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓥ</f> Den våldsamme förleder sin nästa</t> <t>och leder honom in på en väg</t> <t>som inte är god. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓦ</f> Den som kniper med ögonen</t> <t>har vrånga tankar,</t> <t>sammanpressade läppar</t> <t>är redo till ont. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓨ</f> Bättre en tålmodig man</t> <t>än en hjälte,</t> <t>bättre styra sitt sinne</t> <t>än inta en stad. <pb/></t>


text:
<pb/><f>ⓐ</f> Bättre en torr brödbit med ro <pb/><t>än huset fullt</t> <t>av festmat<f>[73]</f> och gräl. <pb/></t>


text:
<t>En ond människa lyssnar till</t> <t>onda tungor,</t> <t>en lögnare lånar sitt öra</t> <t>åt fördärvligt prat. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓒ</f> Den som hånar den fattige</t> <t>smädar hans Skapare,</t> <t>den som är skadeglad</t> <t>blir inte ostraffad. <pb/></t>


text:
<t>Mutan är som en amulett</t> <t>i givarens ögon,</t> <t>vart han än vänder sig</t> <t>har han framgång. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓔ</f> Den som skyler en synd</t> <t>främjar<f>[74]</f> kärlek,</t> <t>den som ältar en sak</t> <t>skiljer vänner åt. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓕ</f> En tillrättavisning</t> <t>tar mer på den förståndige</t> <t>än hundra slag på dåren. <pb/></t>


text:
<t>Upprorsmakaren vill bara ont<f>[75]</f>,</t> <t>en grym budbärare</t> <t>ska sändas mot honom. <pb/></t>


text:
<t>Att börja ett gräl</t> <t>är att öppna en dammlucka,</t> <t>sluta innan striden bryter ut. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓗ</f> Den som friar en brottsling</t> <t>och den som fördömer</t> <t>en rättfärdig</t> <t>är båda avskyvärda för HERREN. <pb/></t>


text:
<t>Vad hjälper pengar i dårens hand?</t> <t>Kan han köpa vishet</t> <t>när han saknar vett? <pb/></t>


text:
<t><f>ⓚ</f> Den som älskar synd älskar strid,</t> <t>den som gör sin port hög</t> <t>söker sin undergång. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓛ</f> Den som har falskt hjärta</t> <t>finner ingen lycka,</t> <t>den som har oärlig tunga</t> <t>faller i olycka. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓜ</f> Den som har en odåga till son</t> <t>får sorg,</t> <t>en dåres far har ingen glädje. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓞ</f> Den gudlöse</t> <t>tar fram mutor ur fickan<f>[76]</f></t> <t>för att vränga rättens vägar. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓟ</f> Den förståndige</t> <t>har visheten för ögonen,</t> <t>dårens blick går till jordens ände. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓠ</f> En dåraktig son</t> <t>är en grämelse för sin far</t> <t>och en bitter sorg</t> <t>för den mor som fött honom. <pb/></t>


text:
<t>Att bötfälla den oskyldige</t> <t>är illa nog,</t> <t>men att slå ädla män</t> <t>strider mot all rätt. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓡ</f> Den som har vett spar sina ord,</t> <t>en förståndig man</t> <t>håller huvudet kallt. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓢ</f> Också dåren anses vis</t> <t>när han tiger,</t> <t>klok när han stänger sina läppar.</t>


text:
<pb/>Enslingen följer <pb/><t>sin egen lust,</t> <t>han går till storms</t> <t>mot all sund insikt. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓤ</f> Kommer en gudlös</t> <t>kommer också förakt,</t> <t>med skamligheter följer vanära. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓥ</f> Orden i människans mun</t> <t>är som djupa vatten,</t> <t>vishetens källa</t> <t>som en flödande bäck. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓦ</f> Det är inte rätt</t> <t>att ta parti för den skyldige</t> <t>och vränga rätten</t> <t>för den oskyldige. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓑ</f> HERRENS namn är ett starkt torn,</t> <t>den rättfärdige skyndar dit</t> <t>och får skydd. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓒ</f> Den rikes välstånd</t> <t>är hans fasta borg,</t> <t>som en hög mur i hans inbillning. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓔ</f> Mod håller människan uppe<f>[77]</f></t> <t>under sjukdom,</t> <t>men vem kan bära ett brutet mod? <pb/></t>


text:
<t>Den som först för sin talan har rätt,</t> <t>tills motparten kommer</t> <t>och prövar saken. <pb/></t>


text:
<t>En kränkt broder</t> <t>är svårare att vinna</t> <t>än en befäst stad,</t> <t>gräl är som bommar för en borg. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓗ</f> Av munnens frukt</t> <t>blir magen mättad,</t> <t>man mättas av läpparnas skörd. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓘ</f> Tungan har makt över död och liv,</t> <t>de som gärna brukar<f>[78]</f> den</t> <t>får äta dess frukt. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓙ</f> Den som funnit en hustru</t> <t>har funnit något gott,</t> <t>han har fått nåd från HERREN. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓚ</f> Vänner kan slita varandra i stycken,<f>[79]</f></t> <t>men det finns en vän</t> <t>mer trofast än en bror.</t>


text:
<pb/><f>ⓛ</f> Bättre vara fattig <pb/><t>och hederlig</t> <t>än vara falsk i sitt tal</t> <t>och en dåre. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓜ</f> Att sakna kunskap är illa nog,</t> <t>men den som rusar i väg</t> <t>missar målet. <pb/></t>


text:
<t>Människans dårskap</t> <t>fördärvar hennes väg,</t> <t>men hennes hjärta vredgas</t> <t>på HERREN. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓝ</f> Rikedom ger många vänner,</t> <t>men den fattige mister</t> <t>den vän han har. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓞ</f> Ett falskt vittne blir inte ostraffat,</t> <t>den som främjar lögn</t> <t>kommer inte undan. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓟ</f> Den fattige blir avskydd</t> <t>av alla sina släktingar,</t> <t>även hans vänner</t> <t>fjärmar sig från honom —</t> <t>han jagar dem med ord,</t> <t>men de är borta<f>[80]</f>. <pb/></t>


text:
<t>Den som vinner vett</t> <t>älskar sitt liv,</t> <t>den som tar vara på insikt</t> <t>finner lycka. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓠ</f> Ett falskt vittne blir inte ostraffat,</t> <t>den som främjar lögn ska förgås. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓡ</f> Det passar inte att dåren lever i lyx,</t> <t>än mindre att en slav</t> <t>råder över furstar. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓢ</f> Förstånd gör en människa</t> <t>tålmodig,</t> <t>det är hennes ära</t> <t>att förlåta en försyndelse. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓣ</f> En kungs vrede</t> <t>är som ett lejons rytande,</t> <t>hans välvilja är som dagg</t> <t>på gräset. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓤ</f> En dåraktig son är sin fars fördärv,</t> <t>en hustrus gnat</t> <t>ett ständigt takdropp. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓥ</f> Gård och gods ärvs från fäderna,</t> <t>en förståndig hustru</t> <t>får man från HERREN. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓧ</f> Den som håller budet</t> <t>bevarar sitt liv,</t> <t>den som inte ger akt på sin väg</t> <t>ska dö. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓨ</f> Den som ömmar för den fattige</t> <t>lånar åt HERREN</t> <t>och lönas av honom</t> <t>för det goda han gjort. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓩ</f> Fostra din son</t> <t>medan det finns hopp<f>[81]</f>,</t> <t>sträva inte efter att vålla hans död. <pb/></t>


text:
<t>Den hetsige måste få sitt straff,</t> <t>för om du friar honom</t> <t>får du fortsätta göra det<f>[82]</f>. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓑ</f> Många planer har en man</t> <t>i sitt hjärta,</t> <t>men HERRENS råd ska bestå. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓒ</f> Vördnad för HERREN leder till liv,</t> <t>man kan vila mätt</t> <t>utan att drabbas av något ont. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓔ</f> Slå hånaren</t> <t>så blir den okunnige klok,</t> <t>tillrättavisa den förståndige</t> <t>så vinner han kunskap. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓕ</f> Den som tar till våld mot sin far<f>[83]</f></t> <t>eller driver bort sin mor</t> <t>är en usel och skamlös son. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓖ</f> Min son, om du slutar lyssna</t> <t>till förmaning</t> <t>så villar du bort dig</t> <t>från kunskapens ord. <pb/></t>


text:
<pb/><f>ⓙ</f> Vinet hånar, <pb/><t>starka drycker<f>[84]</f> larmar,</t> <t>ingen som raglar av det är vis. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓚ</f> Som ett lejons rytande</t> <t>är skräcken från en kung,</t> <t>den som väcker hans vrede</t> <t>förverkar sitt liv. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓜ</f> Den late plöjer inte om hösten,</t> <t>vid skördetiden söker han</t> <t>grödan förgäves. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓝ</f> Planerna i en mans hjärta</t> <t>är som djupt vatten,</t> <t>men en man med förstånd</t> <t>hämtar upp dem. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓟ</f> Vem kan säga:</t> <t>”Jag har bevarat mitt hjärta rent,</t> <t>jag är fri från synd”? <pb/></t>


text:
<t><f>ⓡ</f> Redan den unge</t> <t>visar med sina gärningar</t> <t>om hans liv är rent och rätt. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓣ</f> Älska inte sömn, då blir du fattig.</t> <t>Håll ögonen öppna,</t> <t>då får du bröd så det räcker. <pb/></t>


text:
<t>”Hutlöst, hutlöst”, säger köparen,</t> <t>sedan går han sin väg</t> <t>och skryter över sitt köp. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓤ</f> Det finns guld och pärlor i mängd,</t> <t>men den dyrbaraste skatten</t> <t>är läppar med kunskap. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓥ</f> Ta hans kläder<f>[85]</f> när han</t> <t>går i borgen för en främling,</t> <t>kräv pant när det gäller okända. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓦ</f> Bröd man fått genom svek</t> <t>smakar gott,</t> <t>men sedan blir munnen full av grus. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓩ</f> Den som förbannar sin far eller mor,</t> <t>hans lampa ska slockna</t> <t>i djupaste mörker. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓐ</f> Ett arv<f>[86]</f> som man först</t> <t>girigt<f>[87]</f> tar över</t> <t>blir till sist utan välsignelse. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓑ</f> Säg inte:</t> <t>”Jag ska löna ont med ont!”</t> <t>Vänta på HERREN,</t> <t>han ska hjälpa dig. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓔ</f> Det är farligt för en människa</t> <t>att snabbt helga något</t> <t>och överväga löftena först efteråt. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓕ</f> Anden i människan</t> <t>är en HERRENS lykta,</t> <t>den utforskar varje rum</t> <t>i hennes inre. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓖ</f> Godhet och sanning</t> <t>skyddar kungen,</t> <t>genom nåden består hans tron. <pb/></t>


text:
<pb/><f>ⓘ</f> Kungens tankar är som <pb/><t>vattenflöden i HERRENS hand,</t> <t>han leder dem vart han vill. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓙ</f> Var och en tycker</t> <t>att hans vägar är rätta,</t> <t>men HERREN prövar hjärtan. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓛ</f> Stolta ögon</t> <t>och högmodigt hjärta —</t> <t>de gudlösas lykta<f>[89]</f> är synd. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓝ</f> Att vinna skatter</t> <t>med lögnaktig tunga</t> <t>är ett jagande efter vind<f>[90]</f></t> <t>för dem som söker döden<f>[91]</f>. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓟ</f> Bättre bo i en vrå på taket<f>[92]</f></t> <t>än dela huset</t> <t>med en grälsjuk kvinna. <pb/></t>


text:
<t>Den gudlöses själ</t> <t>har lust till det onda,</t> <t>hans nästa finner ingen nåd</t> <t>i hans ögon. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓠ</f> Straffas hånaren</t> <t>blir den okunnige vis,</t> <t>undervisas den vise</t> <t>vinner han kunskap. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓡ</f> Den Rättfärdige</t> <t>ger akt på den gudlöses hus,</t> <t>han störtar de gudlösa i olycka. <pb/></t>


text:
<t>Den som stänger sitt öra</t> <t>för den fattiges rop</t> <t>ska själv ropa utan att få svar. <pb/></t>


text:
<t>Den som villar bort sig</t> <t>från klokhetens väg</t> <t>hamnar i de dödas församling. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓣ</f> Den som älskar fest blir fattig,</t> <t>den som älskar vin och olja</t> <t>blir inte rik. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓤ</f> Den gudlöse ges som lösen</t> <t>för den rättfärdige,</t> <t>den trolöse sätts i de ärligas ställe. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓥ</f> Bättre bo i ett öde land</t> <t>än tillsammans med en grälsjuk</t> <t>och elak kvinna. <pb/></t>


text:
<t>Den vise har dyrbara skatter</t> <t>och salvor i sin boning,</t> <t>en dåraktig människa</t> <t>slösar bort det.<f>[93]</f> <pb/></t>


text:
<t><f>ⓦ</f> Den som strävar efter</t> <t>rättfärdighet och godhet</t> <t>finner liv, rättfärdighet och ära. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓧ</f> En vis man kan storma en stad</t> <t>full av hjältar</t> <t>och bryta ner det fäste de litade på. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓨ</f> Den som vaktar sin mun</t> <t>och sin tunga</t> <t>bevarar sitt liv från svårigheter. <pb/></t>


text:
<t>Hånare kallas den som är fräck</t> <t>och övermodig,</t> <t>som handlar i måttlöst övermod. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓐ</f> De gudlösas offer är avskyvärt,</t> <t>särskilt när det bärs fram i ont syfte. <pb/></t>


text:
<pb/><f>ⓔ</f> Gott namn är mer värt <pb/><t>än stor rikedom,</t> <t>gott anseende bättre</t> <t>än silver och guld. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓕ</f> Rik och fattig lever sida vid sida<f>[94]</f>,</t> <t>HERREN har gjort dem båda. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓖ</f> Den kloke ser faran</t> <t>och söker skydd,</t> <t>de okunniga fortsätter</t> <t>och får sitt straff. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓗ</f> Lön för ödmjukhet</t> <t>och vördnad för HERREN</t> <t>är rikedom, ära och liv. <pb/></t>


text:
<t>Törnen och snaror</t> <t>finns på den falskes väg,</t> <t>den som vill bevara sitt liv</t> <t>håller sig borta från dem. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓘ</f> Vänj den unge</t> <t>vid<f>[95]</f> den väg han ska vandra<f>[96]</f>,</t> <t>så viker han inte av från den</t> <t>när han blir gammal. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓙ</f> Den som sår orätt får skörda fördärv,</t> <t>hans vredes stav ska få ett slut<f>[97]</f>.<f>[98]</f> <pb/></t>


text:
<t><f>ⓚ</f> Den som unnar andra gott<f>[99]</f></t> <t>blir välsignad,</t> <t>för han delar sitt bröd</t> <t>med den fattige. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓛ</f> Driv ut hånaren,</t> <t>så upphör grälet</t> <t>och det blir slut på bråk</t> <t>och förolämpningar. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓝ</f> Den late säger:</t> <t>”Det är ett lejon där ute,</t> <t>jag kan bli dödad mitt på gatan!” <pb/></t>


text:
<t><f>ⓞ</f> Främmande kvinnors mun</t> <t>är en djup grop,</t> <t>den HERREN är vred på faller i den. <pb/></t>


text:
<t>Att förtrycka den fattige</t> <t>för att få mer<f>[100]</f></t> <t>och att ge åt en rik</t> <t>leder bara till förlust.</t>


text:
<t><f>ⓠ</f> Vänd ditt öra hit</t> <t>och hör de visas ord<f>[101]</f>,</t> <t>lägg min kunskap på ditt hjärta.</t>


text:
<t>Det är gott att du bevarar dem</t> <t>i ditt inre</t> <t>och ständigt har dem alla</t> <t>på dina läppar.</t>


text:
<t>för att lära dig</t> <t>sanningens tillförlitliga ord,</t> <t>så att du rätt kan svara</t> <t>dem som har sänt dig. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓢ</f> Plundra inte den fattige</t> <t>för att han är fattig</t> <t>och krossa inte den olycklige</t> <t>i rätten,</t>


text:
<t><f>ⓣ</f> för HERREN ska ta sig an deras sak,</t> <t>dem som rövar från dem</t> <t>ska han beröva livet. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓤ</f> Ge dig inte i lag</t> <t>med en lättretad man</t> <t>och umgås inte</t> <t>med en hetlevrad,</t>


text:
<t><f>ⓧ</f> Ser du en man</t> <t>som är skicklig i det han gör?</t> <t>Han ska stå i kungars tjänst,</t> <t>han ska inte tjäna okända.</t>


text:
<t>När du fäster blicken på rikedomen</t> <t>är den borta,</t> <t>för den får vingar och flyger</t> <t>som örnen mot himlen. <pb/></t>


text:
<t>Ät inte den missunnsammes<f>[103]</f> bröd,</t> <t>var inte lysten</t> <t>efter hans läckerheter,</t>


text:
<t>för han handlar</t> <t>efter sina själviska beräkningar.<f>[104]</f></t> <t>”Ät och drick” säger han till dig,</t> <t>men menar det inte.</t>


text:
<t><f>ⓐ</f> Flytta inte en gammal gränssten</t> <t>och gör inte intrång</t> <t>på de faderlösas åkrar,</t>


text:
<t><f>ⓑ</f> för deras återlösare<f>[105]</f> är stark.</t> <t>Han ska föra deras talan mot dig. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓓ</f> Låt inte pojken vara utan fostran,</t> <t>slår du honom med riset</t> <t>kommer han inte att dö.</t>


text:
<t><f>ⓕ</f> Låt inte ditt hjärta</t> <t>avundas syndare,</t> <t>utan sträva alltid efter</t> <t>vördnad för HERREN.</t>


text:
<t><f>ⓙ</f> för drinkare och frossare</t> <t>blir fattiga</t> <t>och dåsighet ger trasiga kläder. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓚ</f> Lyssna till din far som gett dig livet</t> <t>och förakta inte din mor</t> <t>när hon blir gammal.</t>


text:
<t>Skaffa dig sanning och sälj den inte,</t> <t>skaffa dig vishet,</t> <t>fostran och insikt. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓜ</f> För den prostituerade</t> <t>är en djup grop,</t> <t>den främmande kvinnan</t> <t>en trång brunn.</t>


text:
<t><f>ⓝ</f> Som en rövare ligger hon på lur,</t> <t>hon förökar de trolösas skara</t> <t>bland människorna. <pb/></t>


text:
<t>Vem ropar ”ack”, vem ropar ”ve”?</t> <t>Vem grälar, vem klagar?</t> <t>Vem har onödiga sår,</t> <t>vem har dimmiga ögon?</t>


text:
<t><f>ⓟ</f> Se inte på vinet,</t> <t>att det är så rött,</t> <t>att det glänser så i bägaren</t> <t>och rinner ner så lätt.</t>


text:
<t>”De slog mig,</t> <t>men det gjorde inte ont.</t> <t>De gav mig stryk,</t> <t>men jag kände inget.</t> <t>När ska jag vakna?</t> <t>Jag vill få tag i mer!”</t>


text:
<pb/><f>ⓠ</f> Avundas inte onda människor <pb/><t>och längta inte efter att</t> <t>vara med dem,</t>


text:
<t>Visheten är för hög för dåren,</t> <t>i porten<f>[107]</f> öppnar han inte</t> <t>sin mun. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓤ</f> Rädda dem som släpas till döden</t> <t>och dra dig inte undan dem</t> <t>som stapplar till sin avrättning.</t>


text:
<t><f>ⓥ</f> Om du säger: ”Vi visste det inte”,</t> <t>skulle inte han som prövar hjärtan</t> <t>märka det?</t> <t>Skulle inte han som vakar</t> <t>över din själ veta det?</t> <t>Han ska ge åt var och en</t> <t>efter hans gärningar. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓧ</f> Så är kunskap och vishet</t> <t>för din själ.</t> <t>Finner du dem</t> <t>så har du en framtid,</t> <t>och ditt hopp blir inte om intet. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓨ</f> Ligg inte på lur, du gudlöse,</t> <t>vid den rättfärdiges boning,</t> <t>ödelägg inte hans hem!</t>


text:
<t><f>ⓩ</f> För den rättfärdige kan falla</t> <t>sju gånger och resa sig igen,</t> <t>men de gudlösa stupar</t> <t>när olyckan kommer. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓐ</f> Gläd dig inte när din fiende faller,</t> <t>låt inte ditt hjärta jubla</t> <t>när han störtar omkull.</t>


text:
<t><f>ⓒ</f> för den som är ond</t> <t>har ingen framtid,</t> <t>de gudlösas lampa ska slockna. <pb/></t>


text:
<t>För plötsligt kan olyckan</t> <t>drabba dem,</t> <t>och vem vet när förödelse</t> <t>från dessa båda kommer?</t>


text:
<t><f>ⓔ</f> Dessa ord är också av de visa. <pb/>Att vara partisk när man dömer</t> <t>är inte rätt.</t>


text:
<t>Den som säger till den skyldige:</t> <t>”Du är oskyldig”,</t> <t>honom ska folk förbanna</t> <t>och folkslag fördöma.</t>


text:
<t>Men dem som skipar rättvisa</t> <t>ska det gå väl,</t> <t>de blir välsignade</t> <t>med det som är gott. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓕ</f> Gör klart ditt arbete där ute,</t> <t>få allt färdigt åt dig på åkern.</t> <t>Sedan kan du bygga ditt hus. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓖ</f> Vittna inte mot din nästa</t> <t>utan orsak,</t> <t>inte vill du bedra</t> <t>med dina läppar?</t>


text:
<t><f>ⓗ</f> Säg inte:</t> <t>”Jag ska göra mot honom</t> <t>som han har gjort mot mig,</t> <t>jag ska ge var och en</t> <t>vad han förtjänat.” <pb/></t>


text:
<t>Och se, det växte tistlar överallt,</t> <t>marken var täckt av nässlor,</t> <t>stenmuren låg nerriven.</t>


text:
<t>Jag såg det och tog det till hjärtat,</t> <t>jag betraktade det</t> <t>och tog lärdom av det.</t>


text:
<t><f>ⓙ</f> så kommer fattigdomen över dig</t> <t>som en rövare<f>[110]</f></t> <t>och nöden som en beväpnad man.</t>


text:
<pb/><t><f>ⓛ</f> Det är Guds ära att dölja en sak</t> <t>och kungars ära att utforska den. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓜ</f> Ta bort de gudlösa ur kungens tjänst,</t> <t>så blir hans tron befäst</t> <t>genom rättfärdighet. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓝ</f> Det är bättre att han säger till dig:</t> <t>”Kom upp hit!”<f>[112]</f></t> <t>än att du flyttas ner</t> <t>för en förnämare man</t> <t>som dina ögon har sett<f>[113]</f>. <pb/></t>


text:
<t>Var inte för snabb</t> <t>att starta en rättstvist,</t> <t>för vad gör du längre fram</t> <t>om din motpart skämmer</t> <t>ut dig? <pb/></t>


text:
<t><f>ⓞ</f> Lägg fram din egen sak</t> <t>mot din motpart,</t> <t>men röj inte någon annans</t> <t>hemlighet.</t>


text:
<t>Annars kan den som hör det</t> <t>klandra dig,</t> <t>och du får dåligt rykte</t> <t>för all framtid. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓠ</f> Som en ring av guld</t> <t>och ett gyllene smycke</t> <t>är en vis förmanare</t> <t>för ett lyssnande öra. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓡ</f> Som svalkande snö på en skördedag<f>[114]</f></t> <t>är en pålitlig budbärare</t> <t>för den som sänt honom.</t> <t>Han ger nytt liv åt sin herres själ. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓢ</f> Som moln och vind utan regn</t> <t>är den som skryter med gåvor</t> <t>han inte ger. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓤ</f> Hittar du honung, ät lagom,</t> <t>så att du inte blir övermätt</t> <t>och kräks. <pb/></t>


text:
<t>Sätt inte din fot i din väns hus</t> <t>för ofta,</t> <t>så att han tröttnar på dig</t> <t>och avskyr dig. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓥ</f> En stridshammare, ett svärd</t> <t>och en skarp pil</t> <t>är den som vittnar falskt</t> <t>mot sin nästa. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓦ</f> Som en ruttnande tand</t> <t>och en slintande fot</t> <t>är förtroende för en svekfull</t> <t>på nödens dag. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓧ</f> Att sjunga sånger</t> <t>för ett sorgset hjärta</t> <t>är som att klä av sig en vinterdag</t> <t>eller som syra på soda<f>[115]</f>. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓨ</f> Om din fiende är hungrig,</t> <t>ge honom att äta,</t> <t>om han är törstig,</t> <t>ge honom att dricka.<f>[116]</f></t>


text:
<t><f>ⓩ</f> Bättre bo i en vrå på taket</t> <t>än dela huset</t> <t>med en grälsjuk kvinna. <pb/></t>


text:
<t>Som en grumlad källa</t> <t>och en förorenad brunn</t> <t>är en rättfärdig som ger efter</t> <t>för en gudlös. <pb/></t>


text:
<t>Att äta för mycket honung</t> <t>är inte gott,</t> <t>att söka sin egen ära</t> <t>är inte ärofullt.<f>[117]</f> <pb/></t>


text:
<t><f>ⓐ</f> Som en nerbruten stad utan murar</t> <t>är den man som inte kan</t> <t>styra sitt sinne.</t>


text:
<pb/><f>ⓑ</f> Som snö om sommaren <pb/><t>och regn vid skördetiden,</t> <t>så passar inte heller ära</t> <t>för en dåre. <pb/></t>


text:
<t>Som sparven far i väg</t> <t>och svalan flyger bort,</t> <t>så far en grundlös förbannelse</t> <t>förbi. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓓ</f> Den som skickar bud med en dåre</t> <t>hugger av sig fötterna</t> <t>och får dricka våld.</t>


text:
<t>Som en bågskytt som sårar alla</t> <t>är den som lejer en dåre</t> <t>eller vem som än går förbi.<f>[118]</f></t>


text:
<t><f>ⓕ</f> Ser du en man</t> <t>som är vis i egna ögon,</t> <t>då är det mer hopp om dåren</t> <t>än om honom. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓖ</f> Den late säger:</t> <t>”Det är ett vilddjur på vägen,</t> <t>ett lejon på gatorna!” <pb/></t>


text:
<t><f>ⓘ</f> Den late sticker handen i skålen</t> <t>men orkar inte föra den</t> <t>till munnen. <pb/></t>


text:
<t>Som att gripa en hund i öronen<f>[120]</f></t> <t>är det att komma förbi och</t> <t>hetsa<f>[121]</f> upp sig<f>[122]</f> över andras gräl. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓙ</f> När veden tar slut slocknar elden,</t> <t>när baktalaren är borta</t> <t>tystnar grälet. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓚ</f> Kol krävs för glöd och ved för eld,</t> <t>och en grälsjuk man</t> <t>underblåser strid. <pb/></t>


text:
<t>Som silverbeläggning på ett lerkärl</t> <t>är kärleksglödande<f>[123]</f> läppar</t> <t>med ondska i hjärtat. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓜ</f> Även om han gör rösten mild,</t> <t>tro honom inte,</t> <t>för han har sjufaldig vidrighet</t> <t>i sitt hjärta.</t>


text:
<t><f>ⓝ</f> Den som gräver en grop</t> <t>faller själv däri,</t> <t>den som vältrar upp en sten</t> <t>får den över sig. <pb/></t>


text:
<pb/><f>ⓞ</f> Beröm dig inte <pb/><t>av morgondagen,</t> <t>för du vet inte</t> <t>vad den bär i sitt sköte. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓟ</f> Låt en annan berömma dig</t> <t>och inte din egen mun,</t> <t>en främmande</t> <t>och inte dina egna läppar. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓠ</f> Stenen är tung och sanden en börda,</t> <t>men dårens vrede är tyngre än båda. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓡ</f> Vreden är grym</t> <t>och harm en störtflod,</t> <t>men vem kan uthärda svartsjuka? <pb/></t>


text:
<t>Den mätte ratar<f>[125]</f> honung,</t> <t>men för den hungrige</t> <t>är allt bittert sött. <pb/></t>


text:
<t>Salvor och rökelse gör hjärtat glatt,</t> <t>så även ömhet från en vän</t> <t>som ger uppriktiga råd. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓣ</f> Överge inte din vän</t> <t>och din fars vän,</t> <t>gå inte till din brors hem</t> <t>när du råkar i nöd.</t> <t>Bättre nära granne</t> <t>än bror långt borta. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓤ</f> Bli vis, min son,</t> <t>så gläder du mitt hjärta,</t> <t>och jag kan ge min belackare svar. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓥ</f> Den kloke ser faran</t> <t>och söker skydd,</t> <t>de okunniga fortsätter</t> <t>och får sitt straff. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓦ</f> Ta kläderna från den som</t> <t>går i borgen för en främling,</t> <t>kräv pant när det gäller</t> <t>en okänd. <pb/></t>


text:
<t>Att högljutt välsigna<f>[126]</f> sin nästa</t> <t>tidigt på morgonen</t> <t>kan uppfattas som en förbannelse. <pb/></t>


text:
<t>Att hejda henne</t> <t>är som att hejda vinden</t> <t>och gripa i olja</t> <t>med sin högra hand. <pb/></t>


text:
<t>Den som vårdar ett fikonträd</t> <t>får äta dess frukt,</t> <t>den som sköter om sin herre</t> <t>blir ärad. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓨ</f> Dödsriket och avgrunden</t> <t>blir aldrig mätta,</t> <t>inte heller människans ögon. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓩ</f> Silvret prövas i degeln</t> <t>och guldet i ugnen,</t> <t>och mannen genom sitt rykte. <pb/></t>


text:
<t>Även om du krossar dåren</t> <t>bland grynen i morteln</t> <t>går inte hans dårskap ur honom. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓑ</f> Rikedom varar ju inte för evigt.</t> <t>Består ens en krona</t> <t>från släkte till släkte?</t>


text:
<t>då har du getmjölk nog</t> <t>till föda åt dig och ditt hus</t> <t>och dina tjänarinnors</t> <t>uppehälle.</t>


text:
<pb/><f>ⓒ</f> De gudlösa flyr <pb/><t>fast ingen förföljer dem,</t> <t>de rättfärdiga är trygga</t> <t>som lejon. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓓ</f> Ett land i uppror<f>[127]</f> får många herrar,</t> <t>men en klok och förståndig man</t> <t>skapar varaktig ordning. <pb/></t>


text:
<t>En fattig<f>[128]</f> herre</t> <t>som förtrycker de fattiga</t> <t>är ett regn som förstör</t> <t>i stället för att ge bröd. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓔ</f> De som överger lagen</t> <t>prisar de gudlösa,</t> <t>de som håller lagen</t> <t>kämpar mot dem. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓕ</f> Onda människor förstår inte</t> <t>vad rätt är,</t> <t>de som söker HERREN</t> <t>förstår allt. <pb/></t>


text:
<t>En förståndig son tar vara på lagen,</t> <t>den som umgås med frossare</t> <t>drar skam över sin far. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓗ</f> Den som ökar sin förmögenhet</t> <t>genom ocker och räntor<f>[129]</f></t> <t>samlar åt en som förbarmar sig</t> <t>över de fattiga. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓘ</f> Om någon vänder bort sitt öra</t> <t>och inte vill höra lagen,</t> <t>då är också hans bön avskyvärd. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓙ</f> Den som lurar in de ärliga</t> <t>på en ond väg</t> <t>faller själv i sin grop,</t> <t>men de hederliga</t> <t>får det goda till arv. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓚ</f> När de rättfärdiga triumferar</t> <t>är härligheten stor,</t> <t>när de gudlösa tar makten</t> <t>får man leta efter människor. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓛ</f> Den som döljer sina brott</t> <t>går det inte väl,</t> <t>den som bekänner och överger dem</t> <t>får barmhärtighet. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓜ</f> Salig är den som alltid fruktar Gud,</t> <t>den som förhärdar sitt hjärta</t> <t>faller i olycka. <pb/></t>


text:
<t>Som ett rytande lejon</t> <t>och en anfallande björn</t> <t>är en gudlös härskare</t> <t>över ett fattigt folk. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓝ</f> En furste med lite förstånd</t> <t>brukar mycket våld,</t> <t>den som hatar oärlig vinst</t> <t>får leva länge. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓞ</f> En människa tyngd av blodskuld<f>[130]</f></t> <t>blir flykting ända till sin grav,</t> <t>ingen får hjälpa en sådan. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓟ</f> Den som lever hederligt blir räddad,</t> <t>den som i falskhet går dubbla vägar</t> <t>faller på en av dem<f>[131]</f>. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓠ</f> Den som brukar sin åker</t> <t>får bröd så det räcker,</t> <t>den som jagar efter tomhet</t> <t>får fattigdom så det räcker. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓡ</f> En pålitlig man</t> <t>får mycket välsignelse,</t> <t>den som snabbt vill bli rik</t> <t>blir inte ostraffad. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓣ</f> Den missunnsamme</t> <t>strävar efter ägodelar,</t> <t>han förstår inte</t> <t>att brist ska drabba honom. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓤ</f> Den som tillrättavisar en människa</t> <t>får uppskattning efteråt,</t> <t>mer än den som kommer</t> <t>med smicker. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓥ</f> Den som plundrar sin far och mor</t> <t>och säger: ”Det är ingen synd”,</t> <t>han är i lag med fördärvaren. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓦ</f> Den snikne skapar gräl,</t> <t>den som litar på HERREN</t> <t>blir rikligen mättad. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓧ</f> Den som förlitar sig på sitt hjärta</t> <t>är en dåre,</t> <t>den som vandrar i vishet</t> <t>blir räddad. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓨ</f> Den som ger åt den fattige</t> <t>ska inget sakna,</t> <t>den som blundar</t> <t>får många förbannelser. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓩ</f> När de gudlösa tar makten</t> <t>gömmer sig folk,</t> <t>när de förgås</t> <t>blir de rättfärdiga många.</t>


text:
<pb/><f>ⓐ</f> Den som får mycket <pb/><t>tillrättavisning</t> <t>men förblir hårdnackad</t> <t>ska krossas plötsligt utan räddning. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓑ</f> När de rättfärdiga blir fler<f>[132]</f></t> <t>gläder sig folket,</t> <t>när den gudlöse härskar</t> <t>suckar folket. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓒ</f> Den som älskar vishet gläder sin far,</t> <t>den som umgås med prostituerade</t> <t>förstör vad han äger. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓓ</f> Genom rättvisa</t> <t>bygger kungen upp landet,</t> <t>men genom höga pålagor<f>[133]</f></t> <t>river han ner det. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓕ</f> En ond människa snärjs av sin synd,</t> <t>men den rättfärdige</t> <t>kan jubla och vara glad. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓖ</f> Den rättfärdige känner</t> <t>de fattigas sak,</t> <t>den gudlöse visar</t> <t>ingen förståelse. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓘ</f> När en vis man går till rätta</t> <t>med en dåre,</t> <t>blir dåren arg eller skrattar</t> <t>och det blir ingen ro. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓙ</f> Dåren släpper lös all sin vrede<f>[134]</f>,</t> <t>men den vise håller den tillbaka. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓚ</f> Den fattige och förtryckaren</t> <t>lever sida vid sida<f>[135]</f>,</t> <t>HERREN ger ljus åt bådas ögon. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓜ</f> Ris och tillrättavisning ger vishet,</t> <t>men ett ouppfostrat barn</t> <t>drar skam över sin mor. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓝ</f> När de gudlösa blir fler,</t> <t>frodas synden,</t> <t>men de rättfärdiga</t> <t>ska se deras fall. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓟ</f> Utan uppenbarelsen</t> <t>går folket vilse,</t> <t>lycklig är den som tar vara</t> <t>på Guds undervisning. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓠ</f> Ser du en man som talar förhastat?</t> <t>Det är mer hopp om dåren</t> <t>än om honom. <pb/></t>


text:
<t>Om man skämmer bort sin tjänare</t> <t>från hans ungdom</t> <t>blir han till sist oregerlig<f>[136]</f>. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓢ</f> En människas högmod</t> <t>förödmjukar henne,</t> <t>men den ödmjuke vinner ära. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓣ</f> Den som delar byte med en tjuv</t> <t>hatar sitt eget liv,</t> <t>han hör eden<f>[137]</f> men berättar inget. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓤ</f> Människofruktan blir en snara,</t> <t>men den som förtröstar på HERREN</t> <t>blir beskyddad. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓥ</f> De rättfärdiga avskyr</t> <t>den som gör orätt,</t> <t>de gudlösa avskyr</t> <t>den som lever rätt.</t>


text:
<pb/>Ord av Agur, Jakes son<f>[138]</f>, ett budskap<f>[139]</f>. Så talade den mannen till Itiel, till Itiel och Ukal<f>[140]</f>.


text:
<t><f>ⓦ</f> Vem har stigit upp till himlen</t> <t>och kommit ner igen?</t> <t>Vem har samlat vinden</t> <t>i sina händer?</t> <t>Vem har knutit in vattnet</t> <t>i ett kläde?</t> <t>Vem har fastställt</t> <t>jordens alla gränser?</t> <t>Vad heter han,</t> <t>och vad heter hans son?</t> <t>Du vet ju!<f>[141]</f> <pb/></t>


text:
<t><f>ⓧ</f> Allt Guds ord är rent från slagg,</t> <t>han är en sköld</t> <t>för dem som flyr till honom.</t>


text:
<t><f>ⓩ</f> Håll falskhet och lögn ifrån mig.</t> <t>Ge mig varken fattigdom</t> <t>eller rikedom,</t> <t>men ge mig den mat</t> <t>jag behöver.</t>


text:
<t><f>ⓐ</f> Annars kan jag bli så mätt</t> <t>att jag förnekar dig och säger:</t> <t>”Vem är HERREN?”</t> <t>eller så fattig att jag stjäl</t> <t>och vanhelgar min Guds namn. <pb/></t>


text:
<t>Förtala inte en tjänare</t> <t>inför hans herre,</t> <t>så att han förbannar dig</t> <t>och du står där med skuld. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓑ</f> Det finns ett släkte</t> <t>som förbannar sin far</t> <t>och inte välsignar sin mor,</t>


text:
<t>ett släkte vars tänder är svärd</t> <t>och vars käftar är knivar,</t> <t>för att äta de svaga ur landet</t> <t>och de fattiga</t> <t>ur människornas krets. <pb/></t>


text:
<t>Blodigeln har två döttrar:</t> <t>”Ge” och ”Ge”.</t> <t>Det finns tre som inte kan mättas,</t> <t>fyra som aldrig säger: ”Nog!”:</t>


text:
<t><f>ⓒ</f> dödsriket,</t> <t>ett ofruktsamt moderliv,</t> <t>jorden som aldrig</t> <t>blir mätt på vatten</t> <t>och elden som aldrig säger:</t> <t>”Nog!”. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓓ</f> Det öga som hånar en far</t> <t>och vägrar lyda en mor</t> <t>ska korparna vid bäcken hacka ut</t> <t>och örnens ungar äta upp. <pb/></t>


text:
<t>örnens väg på himlen,</t> <t>ormens väg över klippan,</t> <t>skeppets väg ute på havet</t> <t>och mannens väg hos jungfrun. <pb/></t>


text:
<t>Så gör äktenskapsbryterskan:</t> <t>Hon äter och torkar sig</t> <t>om munnen</t> <t>och säger: ”Jag har inte gjort</t> <t>något fel.” <pb/></t>


text:
<t>en avskyvärd<f>[142]</f> kvinna</t> <t>som blir gift</t> <t>och en tjänstekvinna</t> <t>som tränger undan sin husmor. <pb/></t>


text:
<t>klippgrävlingarna</t> <t>är inget kraftfullt släkte,</t> <t>men de bygger sitt bo</t> <t>i klippan,</t>


text:
<t>geckoödlan kan gripas<f>[144]</f></t> <t>med händerna,</t> <t>ändå finns den</t> <t>i kungapalats. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓖ</f> en stoltserande tupp<f>[145]</f>, en bock</t> <t>och en kung i spetsen</t> <t>för sitt folk. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓗ</f> Har du varit dåraktig</t> <t>och upphöjt dig själv</t> <t>eller tänkt onda tankar<f>[146]</f>,</t> <t>så lägg handen på munnen.</t>


text:
<t>För som ost pressas ur mjölk</t> <t>och blod pressas ur näsan,</t> <t>så pressas strid ur vrede.</t>


text:
<t><f>ⓘ</f> Ge inte din kraft<f>[148]</f> åt kvinnor,</t> <t>styr inte din färd</t> <t>till dem som är kungars fördärv.</t>


text:
<t><f>ⓙ</f> Det anstår inte kungar, Lemuel,</t> <t>det anstår inte kungar</t> <t>att dricka vin,</t> <t>inte furstar att söka starka drycker,</t>


text:
<t><f>ⓚ</f> så att de dricker och glömmer lagen</t> <t>och vränger rätten</t> <t>för alla nödens barn. <pb/></t>


text:
<t>Ge starka drycker</t> <t>åt den som är döende<f>[149]</f></t> <t>och vin åt plågade<f>[150]</f> själar.</t>


text:
<t><f>[151]</f> <f>ⓝ</f> Vem kan finna</t> <t>en driftig<f>[152]</f> hustru?</t> <t>Långt mer än pärlor är hon värd.</t>


text:
<t>När det ännu är natt går hon upp</t> <t>och sätter fram mat åt familjen,</t> <t>portioner<f>[154]</f> åt tjänarinnorna.</t>


text:
<t>Hon har planer på en åker</t> <t>och köper den,</t> <t>hon planterar en vingård</t> <t>med vad hennes händer tjänat.</t>


text:
<t>Hon fäster ivrigt upp sina kläder<f>[155]</f></t> <t>och går till verket</t> <t>med starka armar.</t>


text:
<t>Hon märker</t> <t>att hennes arbete går bra,</t> <t>hennes lampa släcks inte</t> <t>om natten.</t>


text:
<t>För den betryckte</t> <t>öppnar hon sin hand,</t> <t>hon räcker ut sina armar</t> <t>mot den fattige.</t>


text:
<t>Hon oroar sig inte för sin familj</t> <t>när vintern kommer,</t> <t>för alla i huset är klädda</t> <t>i scharlakansröd<f>[156]</f> ull.</t>


text:
<t>Hon öppnar sin mun med vishet</t> <t>och har vänlig förmaning<f>[158]</f></t> <t>på sin tunga.</t>


text:
<t>Charm är bedräglig</t> <t>och skönhet förgänglig,</t> <t>men prisas ska den kvinna</t> <t>som vördar HERREN.</t>


text:
<t>Låt henne få njuta frukten</t> <t>av sitt arbete,</t> <t>och må hennes gärningar</t> <t>prisa henne i portarna.</t>


text:
<pb/><t><f>ⓐ</f> Förgängligt, förgängligt<f>[1]</f>!</t> <t>säger Predikaren.</t> <t>Förgängligt, förgängligt!</t> <t>Allt är förgängligt.</t>


text:
<t><f>ⓓ</f> Solen går upp och solen går ner,</t> <t>och skyndar tillbaka till sin plats</t> <t>där den går upp.</t>


text:
<t>Vinden blåser mot söder</t> <t>och vänder mot norr,</t> <t>den vänder och vänder</t> <t>och börjar sitt kretslopp på nytt.</t>


text:
<t>Alla floder rinner ut i havet,</t> <t>men havet blir aldrig fullt.</t> <t>Dit floderna runnit förut,</t> <t>rinner de igen.</t>


text:
<t><f>ⓔ</f> Allt är fullt av möda,<f>[2]</f></t> <t>människan kan inte beskriva det.</t> <t>Ögat blir inte mätt av att se,</t> <t>örat blir inte fullt av att höra.</t>


text:
<t><f>ⓕ</f> Det som har hänt</t> <t>kommer att hända igen,</t> <pb/>det som är gjort <pb/><t>kommer att göras igen.</t> <t>Det finns inget nytt under solen.</t>


text:
Ingen minns dem som fanns före oss. Och de som kommer efter oss blir inte ihågkomna av dem som kommer efter dem.


text:
<f>ⓗ</f> Jag inriktade mitt hjärta på att med vishet undersöka och utforska allt<f>[3]</f> som sker under himlen. Det är en bedrövlig möda som Gud har gett människors barn att plåga sig med.


text:
<pb/><t><f>ⓙ</f> Det som är krokigt kan inte bli rakt,</t> <t>och det som saknas kan inte räknas.</t>


text:
<pb/><f>ⓚ</f> Jag sade i mitt hjärta: Se, jag har samlat större vishet än alla som varit i Jerusalem<f>[4]</f> före mig. Mitt hjärta har sett mycket vishet och kunskap.


text:
<f>ⓛ</f> Men när jag inriktade mitt hjärta på att lära känna visheten och förstå dumhet och dårskap, då insåg jag att också det var ett jagande efter vind.


text:
<pb/><f>ⓜ</f> Jag sade i mitt hjärta: Kom, jag låter dig pröva glädjen. Njut av det goda! Men också det var förgängligt.


text:
<pb/><t><f>ⓝ</f> Jag sade om skrattet:</t> <t>”Det är dårskap”,</t> <t>och om glädjen:</t> <t>”Vad tjänar den till?”</t>


text:
<pb/><f>ⓞ</f> Jag tänkte i mitt hjärta att jag skulle liva upp<f>[5]</f> min kropp med vin, medan hjärtat fick leda mig med vishet, och få grepp om dårskapen tills jag såg vad som är bäst för människors barn att göra under himlen de dagar de lever.


text:
<pb/><f>ⓟ</f> Jag tog mig an stora projekt: Jag byggde hus<f>[6]</f> åt mig, jag planterade vingårdar åt mig.


text:
<f>ⓠ</f> Jag köpte slavar och slavinnor och fick tjänare som fötts i mitt hus. Dessutom hade jag mer boskap<f>[7]</f> av oxar och får än någon före mig i Jerusalem.


text:
<f>ⓡ</f> Jag samlade också silver och guld och skatter från kungar och länder<f>[8]</f>. Jag skaffade mig sångare och sångerskor<f>[9]</f> och det som är mannens lust<f>[10]</f>: en kvinna, ja, kvinnor<f>[11]</f>.


text:
<f>ⓢ</f> Jag blev stor och överträffade alla som varit i Jerusalem före mig. Samtidigt behöll jag min vishet.


text:
Allt mina ögon begärde gav jag dem. Jag nekade inte mitt hjärta någon glädje, för mitt hjärta hade glädje av all min möda, och det var lönen för all min möda.


text:
<pb/><f>ⓣ</f> Men när jag såg på allt som mina händer hade gjort och på den möda jag lagt ner, då var allt förgängligt och ett jagande efter vind. Det finns inget att vinna under solen.


text:
<pb/><f>ⓤ</f> Sedan vände jag mig för att betrakta vishet och dumhet och dårskap — för vad kan den göra som kommer efter kungen? Bara det som redan är gjort!


text:
<f>ⓦ</f> Den vise har ögon i sitt huvud, medan dåren vandrar i mörker. Men jag märkte att samma öde drabbar dem båda.


text:
<pb/><f>ⓧ</f> Då sade jag i mitt hjärta: Det som drabbar dåren ska drabba mig också. Vad har jag då för nytta av all min vishet? Och jag sade i mitt hjärta: Också det är förgängligt.


text:
<f>ⓨ</f> För varken den vise eller dåren minns man för evigt. I kommande dagar är båda snart glömda. Och hur dör den vise? Som dåren!


text:
<pb/><f>ⓩ</f> Då hatade jag livet, för det som görs under solen var en plåga för mig. Allt är förgängligt och ett jagande efter vind.


text:
<f>ⓐ</f> Jag hatade all min möda som jag haft under solen, för jag måste ju lämna det till den som kommer efter mig.


text:
Och vem vet om han är en vis man eller en dåre? Ändå ska han få råda över allt som jag med möda och vishet har samlat under solen. Också det är förgängligt.


text:
<f>ⓑ</f> För om en människa har arbetat med vishet och kunskap och skicklighet, så måste hon ändå lämna sin del åt någon annan som inte lagt ner någon möda på det. Också det är förgängligt och ett stort elände.


text:
<f>ⓓ</f> Alla hennes dagar är ju ett lidande, hennes arbete är bara bekymmer. Inte ens om natten får hennes hjärta ro. Också det är förgängligt.


text:
<pb/><f>ⓔ</f> Det finns inget bättre för människan än att få äta och dricka och se det goda i sin möda<f>[12]</f>. Jag förstod att också det kommer från Guds hand.


text:
<f>ⓖ</f> Åt den människa som är god i hans ögon ger han vishet och kunskap och glädje. Men åt syndaren ger han besväret att samla och lägga på hög för att det ska ges åt den som är god i Guds ögon. Också det är förgängligt och ett jagande efter vind.


text:
<t><f>ⓘ</f> en tid att födas</t> <t>och en tid att dö,</t> <t>en tid att plantera</t> <t>och en tid att rycka upp</t> <t>det planterade,</t>


text:
<t>en tid att dräpa</t> <t>och en tid att hela,</t> <t>en tid att riva ner</t> <t>och en tid att bygga upp,</t>


text:
<t><f>ⓙ</f> en tid att gråta</t> <t>och en tid att skratta,</t> <t>en tid att sörja</t> <t>och en tid att dansa,</t>


text:
<t>en tid att kasta bort stenar</t> <t>och en tid att samla stenar,</t> <t>en tid att ta i famn</t> <t>och en tid att avstå från famntag,</t>


text:
<t>en tid att söka upp</t> <t>och en tid att tappa bort,</t> <t>en tid att förvara</t> <t>och en tid att kasta bort,</t>


text:
<t><f>ⓚ</f> en tid att riva sönder</t> <t>och en tid att sy ihop,</t> <t>en tid att tiga</t> <t>och en tid att tala,</t>


text:
<t>en tid att älska</t> <t>och en tid att hata<f>[14]</f></t> <t>en tid för krig</t> <t>och en tid för fred.</t>


text:
<f>ⓜ</f> Allt har han gjort skönt i sin tid. Även evigheten har han lagt i människornas hjärtan. Ändå kan de inte förstå Guds verk från början till slut.


text:
<pb/><f>ⓝ</f> Jag insåg att det inte finns något bättre för dem än att vara glada och göra det goda så länge de lever.


text:
<pb/><f>ⓟ</f> Jag insåg att allt som Gud gör består för evigt. Till det kan inget läggas, och från det kan inget dras. Så har Gud gjort för att man ska frukta honom.


text:
<f>ⓠ</f> Det som är har redan varit. Det som kommer att hända har också hänt förut. Gud kallar fram det förflutna<f>[15]</f>.


text:
<pb/>Vidare såg jag under solen: På domarsätet rådde ogudaktighet, på rättfärdighetens plats den ogudaktige.


text:
<f>ⓡ</f> Då tänkte jag: Både den rättfärdige och den ogudaktige ska Gud döma. Det finns en tid för allt som sker och allt som görs.


text:
Jag tänkte: Det sker för människornas skull, för att Gud ska pröva dem och för att de ska se att de i sig själva är som djuren.


text:
<pb/><f>ⓢ</f> Det går ju människors barn som det går djuren, det går dem alla lika. Den enes död är som den andres. Alla har samma livsande. Människan har inte mer att komma med än djuren. Allt är förgängligt.


text:
<pb/><f>ⓤ</f> Jag såg att inget är bättre för människan än att hon har glädje i sin gärning, för det är hennes del. För vem kan låta henne se<f>[16]</f> det som ska ske efter henne?


text:
<pb/><f>ⓥ</f> Vidare såg jag de våldsdåd som begås under solen. Jag såg de förtrycktas tårar, och ingen tröstade dem. Våld kom från förtryckarnas hand<f>[17]</f>, och ingen tröstade dem.


text:
<f>ⓦ</f> Då prisade jag de döda som redan hade dött, de var lyckligare än de levande som ännu levde.


text:
<f>ⓧ</f> Men lyckligare än båda är den som ännu inte blivit till, den som inte har sett det onda som görs under solen.


text:
<pb/><f>ⓨ</f> Jag såg att all möda och framgång i arbetet beror på den enes avund mot den andre. Också det är förgängligt och ett jagande efter vind.


text:
<f>ⓐ</f> En som är ensam och ingen har vid sin sida, varken son eller bror. Ändå är det ingen ände på allt hans slit, och hans ögon blir inte mätta på rikedom. För vem sliter jag då och nekar mig själv det goda? Också det är förgängligt och en bedrövlig möda.


text:
Om de faller, kan den ene resa upp den andre. Men ve den som är ensam! Faller han, finns det ingen som kan resa upp honom.


text:
<pb/>Bättre en ung<f>[18]</f> som är fattig och vis än en kung som är gammal och dåraktig och inte längre förstår att ta varning.


text:
Jag såg alla som levde och rörde sig under solen tillsammans med den unge som skulle ta den andres plats.


text:
Det var ingen ände på allt folket, på alla som han gick i spetsen för.<f>[19]</f> Men ändå har de som kommer efter ingen glädje av honom. Också det är förgängligt och ett jagande efter vind.


text:
<pb/><f>ⓔ</f> Vakta din fot när du går till Guds hus. Att komma för att lyssna är bättre än offret som dårarna ger, för de förstår inte att de gör det som är ont.


text:
<pb/><f>ⓕ</f> Var inte för snabb med din mun och förhasta dig inte i ditt hjärta med att uttala ett ord inför Gud, för Gud är i himlen och du är på jorden. Låt därför dina ord vara få.


text:
<pb/><f>ⓗ</f> När du ger ett löfte till Gud, dröj inte med att uppfylla det, för han har inte behag till dårar. Håll vad du lovar!<f>[20]</f>


text:
<f>ⓘ</f> Låt inte din mun förleda dig till synd och säg inte inför sändebudet<f>[21]</f> att det var ett misstag. Vill du att Gud ska bli vred för dina ords skull och förstöra dina händers verk?


text:
<pb/><f>ⓙ</f> Om du ser att den fattige förtrycks och att rätt och rättfärdighet kränks i landet, så bli inte förvånad över det, för hög vakar över hög och andra höga över dem båda.


text:
<pb/><f>ⓚ</f> Den som älskar pengar blir inte mätt på pengar, och den som älskar rikedom får aldrig nog. Också det är förgängligt.


text:
När ägodelarna förökas är det fler som förbrukar dem. Vilken nytta har ägaren av dem utom att få se dem med ögonen?


text:
Ljuv är arbetarens sömn, han må ha litet eller mycket att äta. Men den rikes överflöd ger honom ingen ro att sova.


text:
<pb/><f>ⓛ</f> Ett svårt elände har jag sett under solen: rikedom som sparats till skada för sin ägare,


text:
<f>ⓜ</f> Lika naken som han kom ur moderlivet måste han gå bort igen. För sitt slit får han inget att ta med sig.


text:
Också det är ett svårt elände. Han ska gå bort som han kom. Vad vinner den som mödar sig för vinden?


text:
<pb/><f>ⓝ</f> Detta är vad jag insett: Det är gott och skönt att människan äter och dricker och ser det goda i sin möda när hon strävar under solen de levnadsdagar som Gud ger henne, för det är hennes del.


text:
<f>ⓞ</f> Om Gud ger en människa rikedom och skatter och dessutom förmåga att njuta av det och ta ut sin del och finna glädje i sin möda, då är det en Guds gåva.


text:
<f>ⓟ</f> För han tänker knappt på sina levnadsdagar, eftersom Gud håller honom upptagen<f>[24]</f> med glädje i hjärtat.


text:
<f>ⓠ</f> Det är när Gud ger rikedom, skatter och ära åt någon så att han inte saknar något av allt han önskar sig, men sedan ger Gud honom inte möjlighet att njuta av det utan låter en främling göra det. Det är förgänglighet och en svår plåga.


text:
<pb/><f>ⓡ</f> Om en man får hundra barn och lever i många år och hans dagar blir många, men han inte får njuta av det goda och dessutom inte får någon begravning, då säger jag: Ett dödfött foster har det bättre än han.


text:
<f>ⓢ</f> även om han fick leva i tusen år två gånger om utan att se det goda. Går inte alla ändå till en och samma plats?


text:
<pb/><f>ⓣ</f> Vilken fördel har den vise framför dåren? Vad hjälper det den fattige om han förstår att uppföra sig inför de levande?


text:
<f>ⓤ</f> Bättre njuta det man har för ögonen än tråna efter annat. Också det är förgängligt och ett jagande efter vind.


text:
<pb/><f>ⓥ</f> Det som finns har redan fått sitt namn, och vad människan är, är redan känt. Hon kan inte gå till rätta med den som är mäktigare än hon själv.


text:
<pb/><f>ⓧ</f> För vem vet vad som är gott för människan i livet under hennes förgängliga livsdagar där hon lever som en skugga? Och vem kan säga en människa vad som kommer att ske efter henne under solen?


text:
<pb/><f>ⓨ</f> Bättre gott namn än god salva<f>[25]</f>, <pb/><t>och bättre dödens dag</t> <t>än födelsens dag.</t>


text:
<t><f>ⓩ</f> Bättre gå till sorgehus</t> <t>än till gästabud,</t> <t>för det är slutet för alla människor,</t> <t>och den som lever</t> <t>bör ta det till hjärtat. <pb/></t>


text:
<t>för dårens skratt är som</t> <t>sprakandet av törne<f>[26]</f></t> <t>under grytan.</t> <t>Också det är förgängligt. <pb/></t>


text:
<t>Vishetens beskydd</t> <t>är som pengars beskydd.</t> <t>Men kunskapens fördel</t> <t>är att visheten ger liv</t> <t>åt sin ägare. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓘ</f> På glädjens dag ska du vara glad,</t> <t>på olyckans dag ska du tänka på</t> <t>att Gud har gjort</t> <t>både den ena och den andra,</t> <t>för att människan inte ska förstå</t> <t>vad som kommer efter henne. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓙ</f> Allt har jag sett</t> <t>under mina förgängliga dagar:</t> <t>Den rättfärdige går under</t> <t>i sin rättfärdighet,</t> <t>den ogudaktige lever länge</t> <t>i sin ondska.</t>


text:
<t><f>ⓛ</f> Det är bäst att hålla fast vid det ena</t> <t>utan att släppa det andra,</t> <t>för den som fruktar Gud</t> <t>finner en väg ut ur allt detta.</t>


text:
<t><f>ⓝ</f> För det finns ingen</t> <t>rättfärdig människa på jorden</t> <t>som gör det goda och aldrig syndar.</t>


text:
<t><f>ⓞ</f> Fäst dig inte</t> <t>vid allt som människor säger,</t> <t>så hör du inte</t> <t>att din tjänare förbannar dig.</t>


text:
<t><f>ⓟ</f> Allt detta har jag prövat</t> <t>genom vishet.</t> <t>Jag sade: ”Jag vill bli vis.”</t> <t>Men visheten var</t> <t>fjärran från mig.</t>


text:
<t><f>ⓠ</f> Och jag vände mitt hjärta</t> <t>till att förstå, utforska,</t> <t>söka vishet och sammanhang.</t> <t>Jag ville förstå att ondska är dårskap</t> <t>och dåraktighet galenskap.</t>


text:
<t><f>ⓡ</f> Och jag fann:</t> <t>Bittrare än döden är den kvinna</t> <t>vars hjärta är snaror<f>[28]</f> och nät,</t> <t>vars händer är bojor.</t> <t>Den som är god inför Gud</t> <t>kommer undan henne,</t> <t>men syndaren fångas av henne. <pb/></t>


text:
<t>Se, detta fann jag, säger Predikaren,</t> <t>när jag lade det ena till det andra</t> <t>för att få sammanhang,</t>


text:
<t>något som min själ ännu söker</t> <t>men inte har funnit.</t> <t>En man bland tusen</t> <t>har jag funnit,</t> <t>men någon kvinna bland alla dessa</t> <t>har jag inte funnit.</t>


text:
<t><f>ⓢ</f> Se, bara detta har jag funnit:</t> <t>Gud skapade människan rak,<f>[29]</f></t> <t>men de har tänkt ut</t> <t>många påhitt.</t>


text:
<pb/><f>ⓣ</f> Vem är som den vise? <pb/><t>Vem kan förklara saker och ting?</t> <t>Visheten lyser upp</t> <t>människans ansikte,</t> <t>det hårda i hennes uppsyn</t> <t>förvandlas.</t>


text:
<t><f>ⓤ</f> Jag säger: Följ kungens ord</t> <t>på grund av den ed</t> <t>som du gett inför Gud.<f>[30]</f></t>


text:
<t><f>ⓥ</f> Var inte snabb att överge honom,</t> <t>stå inte upp för en ond sak.</t> <t>Han gör vad han vill,</t>


text:
<t>Den som håller budet</t> <t>vill inte veta av något ont.</t> <t>Den vises hjärta känner tid och sätt<f>[31]</f>.</t>


text:
<t><f>ⓧ</f> För allt finns en tid och ett sätt,</t> <t>och en människas ondska</t> <t>vilar tungt på henne.</t>


text:
<t><f>ⓩ</f> Ingen människa har makt</t> <t>över anden<f>[32]</f></t> <t>så att hon kan hålla kvar anden,</t> <t>och ingen har makt</t> <t>över dödens dag.</t> <t>I krig kommer ingen undan,</t> <t>och ondska kan inte rädda</t> <t>den ogudaktige.</t>


text:
<pb/><f>ⓐ</f> Allt detta såg jag, när jag betraktade allt som sker under solen, i en tid när människa har makt över människa till hennes olycka.


text:
Jag såg också de ogudaktiga bli begravda och gå till vila, medan de som gjort det rätta måste dra bort från den heliga platsen och blev bortglömda<f>[33]</f> i staden. Också det är förgängligt.


text:
<pb/><f>ⓑ</f> Därför att domen inte genast fälls över det onda, styrks människors barn i sina hjärtan att göra det onda.


text:
<f>ⓒ</f> Men även om syndaren gör det onda hundra gånger om och får leva länge, så vet jag ändå: Det går väl för de gudfruktiga eftersom de fruktar Gud,


text:
<f>ⓓ</f> men illa för den orättfärdige. Hans liv förlängs inte som skuggan<f>[34]</f>, eftersom han inte fruktar Gud.


text:
<f>ⓔ</f> Förgängligt är det som sker på jorden, att det kan gå de rättfärdiga som om de gjort ogudaktiga gärningar, och att det kan gå de ogudaktiga som om de gjort rättfärdiga gärningar. Jag sade: Också det är förgängligt.


text:
<pb/><f>ⓕ</f> Jag prisar glädjen, för det finns inget bättre för människan under solen än att hon äter och dricker och är glad<f>[35]</f>. Det är vad som följer henne i hennes möda de livsdagar Gud ger henne under solen.


text:
<pb/>När jag inriktade mitt hjärta på att förstå visheten och såg den verksamhet som pågår på jorden — varken dag eller natt unnar man sig sömn —


text:
<f>ⓖ</f> då insåg jag att hela Guds verk är sådant att människan inte kan fatta det som sker under solen. För hur mycket människan än strävar och utforskar det, förstår hon det ändå inte. Även om den vise säger sig förstå det, kan han ändå inte fatta det.


text:
<pb/><f>ⓗ</f> Allt detta har jag grubblat på, allt detta har jag prövat: att de rättfärdiga och de visa och deras gärningar är i Guds hand. Kärlek eller hat, ingen människa vet vad som ligger framför henne.


text:
<f>ⓘ</f> Allt händer lika för alla: för den rättfärdige och den ogudaktige, för den gode<f>[36]</f>, den rene och den orene, för den som offrar och den som inte offrar. Det går den gode som det går syndaren, den som svär en ed liksom den som skyr eden.


text:
<f>ⓙ</f> Detta är något ont i allt som händer under solen, att det går alla lika. Och människornas hjärtan är fulla av ondska, av dårskap i deras hjärtan så länge de lever, och sedan går de ner bland de döda.


text:
Den som är med i<f>[37]</f> de levandes skara har ett hopp, för en levande hund har det bättre än ett dött lejon.


text:
<f>ⓚ</f> De som lever vet att de ska dö, men de döda vet ingenting och får ingen mer lön, för minnet av dem är glömt.


text:
Deras kärlek, deras hat och deras avund finns inte mer. Aldrig mer har de del i vad som sker under solen.


text:
<pb/><f>ⓛ</f> Så ät ditt bröd med glädje och drick ditt vin med glatt hjärta, för Gud är redan nöjd med det du gör.


text:
<f>ⓜ</f> Njut livet med en kvinna som du älskar, alla dagar i ditt förgängliga liv som Gud ger dig under solen, alla dina förgängliga dagar. För det är din lott i livet och mödan som du har under solen.


text:
<f>ⓝ</f> Allt som din hand kan göra ska du göra med kraft, för i graven dit du går finns varken gärning eller planer eller kunskap eller vishet.


text:
<pb/><f>ⓞ</f> Vidare såg jag under solen: Det är inte de snabba som vinner loppet eller hjältarna som vinner striden. Det är inte de visa som får bröd, de kloka som får rikedom eller de kunniga som får uppskattning. Allt beror på tid och tillfälle.


text:
<f>ⓟ</f> Människan känner inte heller sin tid. Som fiskarna fångas i olycksnätet eller fåglarna fastnar i snaran, så snärjs också människors barn i olyckans tid när den plötsligt drabbar dem.


text:
Det fanns en liten stad<f>[40]</f> med få invånare. Mot den kom en stor kung som belägrade den och byggde stora befästningsverk mot den.


text:
<f>ⓠ</f> Därinne fanns en fattig men vis man som räddade staden genom sin vishet. Men ingen kom ihåg den fattige mannen.


text:
<f>ⓡ</f> Då sade jag: Vishet är bättre än styrka. Men den fattiges vishet blir föraktad, och ingen lyssnar till det han säger.


text:
<pb/><t>De visas ord som hörs i stillhet</t> <t>är bättre än rop från en härskare</t> <t>bland dårar.</t>


text:
<pb/>Döda flugor får <pb/><t>parfymerarens olja</t> <t>att stinka och jäsa.</t> <t>Så uppväger liten dårskap</t> <t>både vishet och ära.</t>


text:
<t><f>ⓢ</f> På alla sina vägar är dåren utan vett,</t> <t>och han säger till alla</t> <t>att han är en dåre.</t>


text:
<t><f>ⓣ</f> Om en furste blir vred på dig,</t> <t>så lämna inte din plats,</t> <t>för saktmod förhindrar stora synder. <pb/></t>


text:
<t>Det finns ett ont</t> <t>som jag har sett under solen,</t> <t>ett misstag som kommer</t> <t>från den som har makten:</t>


text:
<t><f>ⓤ</f> Att dårskap sätts på höga poster</t> <t>och framstående män</t> <t>på obetydlig plats.</t>


text:
<t><f>ⓥ</f> Den som gräver en grop</t> <t>faller själv däri,</t> <t>och den som river en mur</t> <t>blir biten av en orm.</t>


text:
<t>Den som flyttar på sten</t> <t>blir skadad av sten,</t> <t>och den som klyver ved</t> <t>blir skadad av trä.</t>


text:
<t>Den som inte slipar eggen</t> <t>när järnet blir slött</t> <t>måste använda mer kraft.</t> <t>Men vishet leder till framgång.</t>


text:
<t><f>ⓦ</f> Om ormen hugger</t> <t>innan den blivit tjusad</t> <t>har ormtjusaren ingen nytta</t> <t>av sin konst. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓧ</f> Ord från den vises mun</t> <t>är välgörande<f>[42]</f>,</t> <t>men dåren förtärs</t> <t>av sina egna läppar.</t>


text:
<t><f>ⓨ</f> Dåren är rik på ord,</t> <t>men ingen människa</t> <t>vet vad som ska ske.</t> <t>Vem kan säga en människa</t> <t>vad som kommer efter henne?</t>


text:
<t><f>ⓩ</f> Ve dig, du land</t> <t>vars kung är ett barn<f>[43]</f></t> <t>och där furstarna festar</t> <t>redan på morgonen!</t>


text:
<t>Lyckliga land</t> <t>vars kung är son till ädla män</t> <t>och där furstarna har fest</t> <t>vid rätt tid,</t> <t>för att få styrka<f>[44]</f></t> <t>och inte för att dricka. <pb/></t>


text:
<t>Av lättja förfaller husets bjälkar,</t> <t>och av försumlighet</t> <t>regnar det in genom taket.</t>


text:
<t><f>ⓐ</f> Fest ordnar man för att roa sig</t> <t>och vin ger glädje åt livet,</t> <t>och pengar kan ge allt detta. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓑ</f> Inte ens i din tanke</t> <t>ska du förbanna en kung,</t> <t>och inte ens i ditt sovrum</t> <t>ska du förbanna den rike,</t> <t>för himlens fåglar bär ditt tal</t> <t>och de bevingade för vidare</t> <t>vad du har sagt.</t>


text:
<pb/><f>ⓒ</f> Sänd ditt bröd över vattnet<f>[45]</f>, <pb/><t>för med tiden</t> <t>får du det tillbaka.</t>


text:
<t><f>ⓓ</f> Dela vad du har i sju delar, ja, åtta,</t> <t>för du vet inte vilken olycka</t> <t>som kan drabba landet.</t>


text:
<t>När molnen blir fulla</t> <t>tömmer de sitt regn över jorden,</t> <t>och faller ett träd</t> <t>mot söder eller norr</t> <t>så ligger det på platsen</t> <t>där det föll.</t>


text:
<t>Den som spejar efter vind</t> <t>får aldrig så,</t> <t>den som ser efter moln</t> <t>får inget skörda.</t>


text:
<t><f>ⓔ</f> Liksom du inte vet vart vinden far</t> <t>eller hur benen bildas<f>[46]</f></t> <t>i moderlivet,</t> <t>så förstår du inte heller Guds verk,</t> <t>hur han gör alltsammans.</t>


text:
<t>Så din säd om morgonen</t> <t>och låt inte din hand</t> <t>vila om kvällen,</t> <t>för du vet inte vad som lyckas bäst,</t> <t>det ena eller det andra</t> <t>eller om båda är lika bra. <pb/></t>


text:
<t>Om en människa får leva många år,</t> <t>bör hon glädja sig under dem alla</t> <t>och minnas</t> <t>att det blir många mörka dagar.</t> <t>Allt som kommer är förgängligt.</t>


text:
<t><f>ⓕ</f> Du som är ung,</t> <t>gläd dig i din ungdom,</t> <t>låt ditt hjärta ha det gott</t> <t>i din ungdoms dagar.</t> <t>Vandra ditt hjärtas vägar,</t> <t>följ det dina ögon ser.</t> <t>Men tänk på att för allt detta</t> <t>kommer Gud att kalla dig</t> <t>till doms.</t>


text:
<t>Låt sorgen<f>[47]</f> vika ur ditt hjärta</t> <t>och håll det onda borta</t> <t>från din kropp.</t> <t>För ungdomstiden</t> <t>och blomstringstiden</t> <t>är förgänglig.</t>


text:
<pb/><f>ⓖ</f> Tänk på din Skapare <pb/><t>i din ungdoms dagar,<f>[48]</f></t> <t>innan de onda dagarna kommer</t> <t>och åren då du säger:</t> <t>”De ger mig ingen glädje” —</t>


text:
<t>innan solen och ljuset</t> <t>och månen och stjärnorna</t> <t>förmörkas</t> <t>och molnen kommer åter</t> <t>efter regnet,</t>


text:
<t><f>ⓗ</f> då husets väktare darrar</t> <t>och de starka männen<f>[49]</f> sviker,</t> <pb/>då malerskorna<f>[50]</f> slutat mala <pb/><t>eftersom de blivit så få</t> <t>och spejarna<f>[51]</f> har det mörkt</t> <t>i sina gluggar,</t>


text:
<t>då båda portarna</t> <t>mot gatan<f>[52]</f> stängs till</t> <t>och ljudet från kvarnen försvagas,</t> <t>då man vaknar av fågelsång</t> <t>och sångens alla döttrar</t> <t>sänker rösten,</t>


text:
<t>då man är rädd för var backe</t> <t>och farorna på vägen,</t> <t>då mandelträdet<f>[53]</f> blommar,</t> <t>gräshoppan släpar sig fram</t> <t>och kaprisknoppen<f>[54]</f> saknar kraft,</t> <t>då människan går till</t> <t>sin eviga boning</t> <t>och gråtarna går omkring</t> <t>på gatan,</t>


text:
<pb/>innan silvertråden brister <pb/><t>och guldskålen slås sönder,</t> <t>innan krukan vid källan krossas</t> <t>och hjulet går sönder</t> <t>vid brunnen,</t>


text:
<t><f>ⓘ</f> då stoftet vänder åter</t> <t>till jorden det kom från</t> <t>och anden vänder åter</t> <t>till Gud som gav den. <pb/></t>


text:
<pb/><f>ⓚ</f> För övrigt var Predikaren en vis man som ständigt undervisade folket<f>[55]</f>. Han övervägde, utforskade och författade många ordspråk<f>[56]</f>.


text:
<pb/><t><f>ⓛ</f> De visas ord är som uddar,</t> <t>som indrivna spikar</t> <t>är deras samlade tänkespråk.</t> <t>De är gåvor</t> <t>från en och samma Herde. <pb/></t>


text:
<t>För övrigt, min son,</t> <t>låt varna dig!</t> <t>Det är ingen ände</t> <t>på det myckna bokskrivandet,</t> <t>och mycket studerande</t> <t>gör kroppen trött. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓜ</f> Detta är slutsatsen,</t> <t>när allt blivit hört:</t> <t>Frukta Gud</t> <t>och håll hans bud,</t> <t>det gäller alla människor<f>[57]</f>.</t>


text:
<t><f>ⓝ</f> För Gud ska föra fram</t> <t>alla gärningar vid domen,</t> <t>med allt som är fördolt,</t> <t>både gott och ont.</t>


text:
<t>Ljuvlig är dina salvors doft,</t> <t>en utgjuten salva<f>[2]</f> är ditt namn.</t> <t>Därför älskar</t> <t>de unga kvinnorna dig.</t>


text:
<t><f>ⓐ</f> Dra mig med dig, låt oss skynda!</t> <t>Kungen har fört mig in</t> <t>i sina kammare.</t> <t>Vi vill jubla och glädjas över dig,</t> <t>prisa din kärlek högre än vin.</t> <t>Med rätta älskar man dig!</t>


text:
<t><f>ⓑ</f> Mörk är jag, men vacker,</t> <t>ni Jerusalems döttrar,</t> <t>som Kedars hyddor<f>[3]</f>,</t> <t>som Salomos tält.</t>


text:
<t><f>ⓒ</f> Se inte på mig för att jag är mörk,</t> <t>för att solen har bränt mig.</t> <t>Min mors söner blev arga på mig,</t> <t>de satte mig att vakta</t> <t>vingårdarna.</t> <t>Min egen vingård vaktade jag inte.</t>


text:
<t><f>ⓓ</f> Säg mig, du som min själ har kär:</t> <t>Var vallar du din hjord,</t> <t>var låter du den vila</t> <t>vid middagstid?</t> <t>Varför skulle jag gå som beslöjad<f>[4]</f></t> <t>vid dina vänners hjordar?</t>


text:
<t>Vet du inte det,</t> <t>du skönaste bland kvinnor?</t> <t>Gå då i hjordens spår</t> <t>och valla dina killingar</t> <t>vid herdarnas tält.</t>


text:
<t>Min vän är för mig</t> <t>en klase hennablommor<f>[7]</f></t> <t>från En-Gedis<f>[8]</f> vingårdar.</t>


text:
<t><f>ⓕ</f> Vad du är vacker, min älskade,</t> <t>vad du är vacker!</t> <t>Dina ögon är duvor<f>[9]</f>.</t>


text:
<t><f>ⓖ</f> Som ett äppelträd bland skogens träd,</t> <t>så är min vän bland unga män.</t> <t>Jag längtar att få sitta</t> <t>i hans skugga,</t> <t>hans frukt är ljuv i min mun.</t>


text:
<t><f>ⓗ</f> Stärk mig med druvkakor,</t> <t>styrk mig med äpplen,</t> <t>för jag är sjuk av kärlek!</t>


text:
<t><f>ⓙ</f> Lova mig, Jerusalems döttrar,</t> <t>vid markens gaseller och hindar:</t> <t>Stör inte kärleken, väck den inte</t> <t>förrän den själv vill. <pb/></t>


text:
<t>Hör, min väns röst!</t> <t>Se, där kommer han!</t> <t>Han springer över bergen,</t> <t>han hoppar fram över höjderna.</t>


text:
<t>Min vän är som en gasell</t> <t>eller en ung hjort.</t> <t>Nu står han där bakom vår vägg,</t> <t>han kikar in genom fönstret,</t> <t>han ser in genom gallret.</t>


text:
<t>Min vän börjar tala,</t> <t>han säger till mig:</t> <t>Res dig, min älskade,</t> <t>min sköna, och kom!</t>


text:
<t>Blommorna visar sig på marken,</t> <t>sångens tid<f>[13]</f> har kommit</t> <t>och turturduvans röst</t> <t>hörs i vårt land.</t>


text:
<t><f>ⓚ</f> Fikonträdets frukter rodnar,<f>[14]</f></t> <t>vinstockarna blommar</t> <t>och sprider sin doft.</t> <t>Res dig, min älskade,</t> <t>min sköna, och kom! <pb/></t>


text:
<t><f>ⓛ</f> Du min duva i bergsklyftan,</t> <t>i klippväggens gömsle!</t> <t>Låt mig se ditt ansikte,</t> <t>låt mig höra din röst,</t> <t>för din röst är ljuv</t> <t>och ditt ansikte skönt.</t>


text:
<t>Fånga rävarna<f>[15]</f> åt oss,</t> <t>de små rävarna</t> <t>som fördärvar vingårdarna,</t> <t>våra vingårdar som står i blom.</t>


text:
<t><f>ⓜ</f> Min vän är min och jag är hans,</t> <t>han som vallar sin hjord</t> <t>bland liljor.</t>


text:
<t><f>ⓝ</f> När dagen blir sval</t> <t>och skuggorna flyr,</t> <t>kom då tillbaka, min vän,</t> <t>och var som en gasell</t> <t>eller en ung hjort</t> <t>på de kassiadoftande<f>[16]</f> bergen.</t>


text:
<pb/>  <f>ⓞ</f> Där jag låg i min bädd om natten <pb/><t>sökte jag honom</t> <t>som min själ har kär,</t> <t>jag sökte honom</t> <t>men fann honom inte.</t>


text:
<t>Jag vill stiga upp</t> <t>och gå runt i staden</t> <t>på gator och torg,</t> <t>jag vill söka honom</t> <t>som min själ har kär.</t> <t>Jag sökte honom</t> <t>men fann honom inte.</t>


text:
<t><f>ⓟ</f> Väktarna fann mig</t> <t>där de gick runt i staden.</t> <t>”Har ni sett honom</t> <t>som min själ har kär?” <pb/></t>


text:
<t><f>ⓠ</f> Knappt var jag förbi dem,</t> <t>så fann jag honom</t> <t>som min själ har kär.</t> <t>Jag grep honom</t> <t>och släppte honom inte</t> <t>förrän jag fört honom in</t> <t>i min mors hus,</t> <t>in i kammaren hos henne</t> <t>som fött mig.</t>


text:
<t><f>ⓡ</f> Lova mig, Jerusalems döttrar,</t> <t>vid markens gaseller och hindar:</t> <t>Stör inte kärleken, väck den inte</t> <t>förrän den själv vill.</t>


text:
<t>Vem är hon</t> <t>som kommer upp från öknen</t> <t>som i pelare av rök,</t> <t>doftande av myrra och rökelse,</t> <t>av köpmannens alla kryddor?</t>


text:
<t>Se, där är Salomos bärstol<f>[17]</f>!</t> <t>Sextio krigare omger den,</t> <t>sextio av Israels hjältar.</t>


text:
<t><f>ⓢ</f> Alla bär svärd</t> <t>och är skickliga i strid,</t> <t>var och en med svärd vid sidan</t> <t>mot nattens faror.</t>


text:
<t>med sidostöd av silver,</t> <t>ryggstöd av guld</t> <t>och säte av purpurtyg,</t> <t>invändigt prydd i kärlek</t> <t>av Jerusalems döttrar.</t>


text:
<t>Kom ut, Sions döttrar,</t> <t>se kung Salomo</t> <t>och kronan<f>[18]</f> som hans mor</t> <t>krönte honom med</t> <t>på hans bröllopsdag,</t> <t>på hans hjärtas glädjedag.</t>


text:
<pb/>  <f>ⓣ</f> Vad du är vacker, min älskade, <pb/><t>vad du är vacker!</t> <t>Dina ögon är duvor</t> <t>bakom din slöja.</t> <t>Ditt hår är som en hjord av getter</t> <t>som strömmar ner</t> <t>för Gileads berg.</t>


text:
<t>Dina tänder är som en flock</t> <t>av nyklippta tackor</t> <t>som kommer upp ur badet,</t> <t>där alla har tvillingar</t> <t>och ingen är utan lamm.</t>


text:
<t>Dina läppar är som</t> <t>ett rosenrött band,</t> <t>och din mun är ljuvlig.</t> <t>Din kind<f>[19]</f> är som</t> <t>en granatäppelskiva</t> <t>bakom din slöja.</t>


text:
<t><f>ⓤ</f> Din hals är som Davids torn,</t> <t>byggt med rader av stenar<f>[20]</f></t> <t>där tusen sköldar hänger,</t> <t>hjältarnas alla sköldar<f>[21]</f>.</t>


text:
<t><f>ⓥ</f> Dina båda bröst liknar två killingar,</t> <t>tvillingar av en gasell</t> <t>som betar bland liljor.</t>


text:
<t><f>ⓦ</f> När<f>[22]</f> dagen blir sval</t> <t>och skuggorna flyr</t> <t>vill jag gå till myrraberget,</t> <t>till rökelsedoftens höjd.</t>


text:
<t><f>ⓧ</f> Kom med från Libanon, min brud,</t> <t>kom med mig från Libanon!</t> <t>Kom ner<f>[23]</f> från Amanas topp,</t> <t>från toppen av Senir och Hermon,<f>[24]</f></t> <t>från lejonens hålor,</t> <t>från leopardernas berg.</t>


text:
<t><f>ⓨ</f> Du har fångat mitt hjärta,</t> <t>min syster, min brud,</t> <t>du har fångat mitt hjärta</t> <t>med en enda blick,</t> <t>med en enda länk</t> <t>i din halskedja.</t>


text:
<t><f>ⓩ</f> Vad din kärlek är skön,</t> <t>min syster, min brud!</t> <t>Vad din kärlek är ljuv,</t> <t>ljuvare än vin,</t> <t>dina salvors doft</t> <t>är ljuvare än alla parfymer.</t>


text:
<t><f>ⓐ</f> Av sötma dryper dina läppar,</t> <t>min brud,</t> <t>din tunga gömmer honung</t> <t>och mjölk,</t> <t>dina kläders doft</t> <t>är som Libanons doft. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓑ</f> En sluten lustgård</t> <t>är min syster, min brud,</t> <t>en sluten brunn<f>[25]</f>, en förseglad källa.</t>


text:
<t>Dina växter<f>[26]</f> är en lustgård</t> <t>av granatäppelträd</t> <t>med härliga frukter,</t> <t>med hennablommor och nardus,</t>


text:
<t>med nardus och saffran,</t> <t>kalmus och kanel</t> <t>och alla slags rökelseträd,</t> <t>med myrra och aloe</t> <t>och de finaste kryddor</t> <t>av alla slag.</t>


text:
<t><f>ⓒ</f> Du är en källa i lustgården,</t> <t>en brunn med levande vatten</t> <t>som strömmar från Libanon.</t>


text:
<t><f>ⓓ</f> Vakna, du nordanvind,</t> <t>och kom, du sunnanvind!</t> <t>Blås genom min lustgård</t> <t>så att dess dofter strömmar ut.</t> <t>Kom, min vän, till din lustgård</t> <t>och ät dess härliga frukter!</t>


text:
<pb/>  <f>ⓔ</f> Jag kommer till min lustgård, <pb/><t>min syster, min brud.</t> <t>Jag plockar min myrra</t> <t>och mina kryddor,</t> <t>jag äter min honungskaka</t> <t>och min honung,</t> <t>jag dricker mitt vin</t> <t>och min mjölk.</t> <t>Ät, vänner, drick</t> <t>och berusa er av kärlek!</t>


text:
<t><f>ⓕ</f> Jag sover, men mitt hjärta är vaket.</t> <t>Hör, min vän knackar på:</t> <t>”Öppna för mig,</t> <t>min syster, min älskade,</t> <t>min duva, min fullkomliga!</t> <t>Mitt huvud är fullt av dagg,</t> <t>mina lockar av nattens droppar.” <pb/></t>


text:
<t>Jag har tagit av mig mitt linne,</t> <t>ska jag ta på det igen?</t> <t>Jag har tvättat mina fötter,</t> <t>ska jag smutsa ner dem igen?</t>


text:
<t>Jag steg upp för att öppna</t> <t>för min vän.</t> <t>Mina händer dröp av myrra,</t> <t>mina fingrar av myrra</t> <t>som rann över dörrens handtag.</t>


text:
<t><f>ⓖ</f> Jag öppnade för min vän —</t> <t>men min vän var borta,</t> <t>han var försvunnen.</t> <t>Min själ var utom sig</t> <t>av hans ord.</t> <t>Jag sökte honom</t> <t>men fann honom inte,</t> <t>jag ropade på honom</t> <t>men han svarade mig inte. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓗ</f> Väktarna fann mig<f>[27]</f></t> <t>där de gick runt i staden.</t> <t>De slog mig och sårade mig,</t> <t>de ryckte av mig min mantel,</t> <t>dessa murarnas väktare.</t>


text:
<t><f>ⓘ</f> Lova mig, Jerusalems döttrar:</t> <t>Om ni finner min vän —</t> <t>vad ska ni säga honom?</t> <t>Att jag är sjuk av kärlek!</t>


text:
<t><f>ⓙ</f> Hur är din vän bättre än andra,</t> <t>du skönaste bland kvinnor?</t> <t>Hur är din vän bättre än andra,</t> <t>eftersom du ber oss lova dig detta?</t>


text:
<t><f>ⓛ</f> Hans ögon är som duvor</t> <t>vid vattenbäckar,</t> <t>duvor som badar i mjölk,</t> <t>infattade som ädelstenar.</t>


text:
<t><f>ⓜ</f> Hans kinder liknar</t> <t>doftande blomstersängar,</t> <t>kullar av<f>[28]</f> kryddiga örter.</t> <t>Hans läppar är liljor</t> <t>som dryper av flytande myrra.</t>


text:
<t>Hans händer är ringar<f>[29]</f> av guld</t> <t>med infattade krysoliter.</t> <t>Hans kropp är ett konstverk</t> <t>av elfenben,</t> <t>täckt med safirer.</t>


text:
<t>Hans ben är pelare av marmor</t> <t>på socklar av finaste guld.</t> <t>Hans gestalt är som Libanon,</t> <t>ståtlig som cedrarna.</t>


text:
<t><f>ⓝ</f> Hans mun är sötma,</t> <t>allt hos honom är ljuvligt.</t> <t>Sådan är min vän,</t> <t>sådan är min älskade,</t> <t>ni Jerusalems döttrar!</t>


text:
<t>Vart har din vän gått,</t> <t>du skönaste bland kvinnor?</t> <t>Vart har din vän tagit vägen?</t> <t>Vi ska hjälpa dig</t> <t>att söka honom.</t>


text:
<pb/>  <f>ⓞ</f> Min vän har gått ner <pb/><t>till sin lustgård,</t> <t>till de doftande blomstersängarna,</t> <t>för att valla sin hjord</t> <t>i lustgårdarna</t> <t>och plocka liljor.</t>


text:
<t><f>ⓠ</f> Vacker som Tirsa<f>[30]</f> är du,</t> <t>min älskade,</t> <t>ljuvlig som Jerusalem,</t> <t>överväldigande som en här</t> <t>under fanor.</t>


text:
<t><f>ⓡ</f> Vänd bort dina ögon ifrån mig,</t> <t>de har kuvat mig.</t> <t>Ditt hår är som en hjord av getter</t> <t>som strömmar ner för Gilead.</t>


text:
<t>Dina tänder</t> <t>är som en flock tackor</t> <t>som kommer upp ur badet,</t> <t>där alla har tvillingar</t> <t>och ingen är utan lamm.</t>


text:
<t><f>ⓢ</f> men hon är den enda,</t> <t>min duva, min fullkomliga,</t> <t>den enda för sin mor,</t> <t>älskad av den som fött henne.</t> <t>Flickorna ser henne</t> <t>och prisar henne lycklig,</t> <t>drottningar och bihustrur</t> <t>lovordar henne.</t>


text:
<t>Vem är hon som blickar fram</t> <t>likt morgonrodnaden —</t> <t>skön som månen,</t> <t>strålande som solen,</t> <t>överväldigande som en här</t> <t>under fanor?</t>


text:
<t><f>ⓣ</f> Jag gick ner till valnötslunden</t> <t>för att se på grönskan i dalen,</t> <t>för att se om vinstocken</t> <t>skjutit skott</t> <t>och granatäppelträden gått i blom.</t>


text:
<t>Utan att jag märkte det</t> <t>hade min längtan satt mig</t> <t>vid mitt furstefolks<f>[31]</f> vagnar.</t>


text:
<pb/><t>Varför ser ni på Shulamit,</t> <t>som på en dans i Mahanajim?<f>[33]</f></t> <pb/>  Vad dina fötter är vackra <pb/><t>i sandaler, du furstedotter!</t> <t>Dina höfters rundning</t> <t>är som ett smycke,</t> <t>ett verk av en konstnärs händer.</t>


text:
<t>Din navel<f>[34]</f> är en rundad skål,</t> <t>må vinet aldrig fattas!</t> <t>Din midja är en vetehög,</t> <t>omgiven av liljor.</t>


text:
<t><f>ⓥ</f> Din hals är som ett elfenbenstorn,</t> <t>dina ögon som dammarna</t> <t>i Heshbon<f>[35]</f> vid Bat-Rabbimsporten.</t> <t>Din näsa är som Libanonstornet</t> <t>som vetter mot Damaskus.</t>


text:
<t><f>ⓦ</f> Ditt huvud höjer sig som Karmel,</t> <t>och ditt hårsvall är som purpur.</t> <t>Kungen är fångad i dess lockar.</t>


text:
<t><f>ⓨ</f> Jag tänker: Jag vill upp i den palmen,</t> <t>jag vill gripa dess frukt.</t> <t>Låt dina bröst vara som druvklasar,</t> <t>din andedräkt som äppeldoft</t>


text:
<t>och din mun som ljuvaste vin.</t> <t>Vinet rinner rakt ner i min vän</t> <t>och fuktar de slumrandes läppar<f>[36]</f>.</t>


text:
<t><f>ⓐ</f> Vi går tidigt till vingårdarna och ser</t> <t>om vinstocken har fått skott,</t> <t>om knopparna öppnat sig</t> <t>och granatäppelträden</t> <t>gått i blom.</t> <t>Där vill jag ge dig min kärlek.</t>


text:
<t>Kärleksäpplena<f>[38]</f> sprider sin doft,</t> <t>vid våra dörrar</t> <t>finns alla slags härliga frukter,</t> <t>både nya och gamla.</t> <t>Min vän, jag har sparat dem åt dig.</t>


text:
<pb/>  Tänk om du hade varit <pb/><t>som min bror,</t> <t>ammad vid min mors bröst!</t> <t>Då hade jag fått kyssa dig</t> <t>om jag mött dig där ute,</t> <t>och ingen hade föraktat mig.</t>


text:
<t><f>ⓑ</f> Jag hade fått leda dig,</t> <t>föra dig in i min mors hus,</t> <t>du hade undervisat mig<f>[39]</f>.</t> <t>Jag hade gett dig kryddat vin</t> <t>att dricka,</t> <t>saft från mina granatäpplen. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓓ</f> Lova mig, Jerusalems döttrar:</t> <t>Stör inte kärleken, väck den inte</t> <t>förrän den själv vill.</t>


text:
<t>Vem är hon</t> <t>som kommer upp från öknen,</t> <t>stödd på sin vän?</t> <t>Där under äppelträdet</t> <t>väckte jag dig,</t> <t>där som din mor födde dig,</t> <t>där hon som gav dig livet</t> <t>födde dig<f>[40]</f>,</t>


text:
<t>Sätt mig som ett sigill<f>[41]</f> på ditt hjärta,</t> <t>som ett sigill på din arm,</t> <t>för kärleken är stark som döden,</t> <t>dess lidelse obeveklig</t> <t>som dödsriket.</t> <t>Dess glöd är eldens glöd,</t> <t>en HERRENS låga.</t>


text:
<t>Väldiga vatten</t> <t>kan inte släcka kärleken,</t> <t>strömmar kan inte</t> <t>dränka den.</t> <t>Om någon ville ge</t> <t>allt han har i sitt hus</t> <t>för kärleken,</t> <t>skulle han ändå bli avvisad.</t>


text:
<t>Vi har en liten syster</t> <t>som ännu inte har fått bröst.</t> <t>Vad ska vi göra med vår syster</t> <t>den dag man vill vinna henne?</t>


text:
<t>Är hon en mur</t> <t>bygger vi på den ett silverkrön,</t> <t>men är hon en dörr</t> <t>bommar vi för den</t> <t>med en cederplanka.</t>


text:
<t>Jag är en mur,</t> <t>och mina bröst är som torn.</t> <t>Så blev jag i hans ögon</t> <t>som en som finner frid. <pb/></t>


text:
<t>Salomo<f>[42]</f> hade en vingård</t> <t>i Baal-Hamon<f>[43]</f>,</t> <t>en vingård som han lämnade</t> <t>åt väktare.</t> <t>Tusen siklar silver</t> <t>fick man ge för dess frukt.</t>


text:
<t>Min egen vingård tillhör mig.</t> <t>Tusen tillhör dig, Salomo,</t> <t>och tvåhundra dem</t> <t>som vaktar dess frukt.</t>


text:
<t><f>ⓔ</f> Du som bor i lustgårdarna,</t> <t>vännerna lyssnar till din röst.</t> <t>Låt mig få höra den!</t>


text:
<t><f>ⓕ</f> Skynda, min vän,</t> <t>och var som en gasell</t> <t>eller en ung hjort</t> <t>på de kryddoftande bergen.</t>


text:
<pb/>Detta är de syner om Juda och Jerusalem som Jesaja, Amos son<f>[1]</f>, såg när Ussia<f>[2]</f>, Jotam<f>[3]</f>, Ahas<f>[4]</f> och Hiskia<f>[5]</f> var kungar i Juda.


text:
<pb/><t><f>ⓐ</f> Hör, ni himlar!</t> <t>Lyssna, du jord,</t> <t>för HERREN talar!</t> <t>Barn har jag fött upp och fostrat,</t> <t>men de har gjort uppror mot mig.</t>


text:
<t>En oxe känner sin ägare,</t> <t>en åsna sin herres krubba,</t> <t>men Israel känner inget,</t> <t>mitt folk förstår ingenting. <pb/></t>


text:
<t>Ve dig, du syndiga släkte,</t> <t>du skuldtyngda folk,</t> <t>ni förbrytares avkomma,</t> <t>ni fördärvade barn!</t> <t>Ni har övergett HERREN,</t> <t>föraktat Israels Helige</t> <t>och vänt honom ryggen.</t>


text:
<t>Var mer ska man slå er,</t> <t>eftersom ni fortsätter i trolöshet?</t> <t>Hela huvudet är sjukt</t> <t>och hela hjärtat svagt.</t>


text:
<t>Från fotsulan upp till huvudet</t> <t>finns inget helt,</t> <t>bara blåmärken, skråmor</t> <t>och öppna sår</t> <t>som inte blivit urkramade,</t> <t>förbundna eller lindrade</t> <t>med olja. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓑ</f> Ert land är ödelagt,</t> <t>era städer nerbrända i eld.</t> <t>Era åkrar förtärs i er åsyn</t> <t>av främlingar,</t> <t>ödelagda som efter</t> <t>främlingars framfart.</t>


text:
<t>Dottern Sion står kvar<f>[6]</f></t> <t>som en hydda i en vingård,</t> <t>som ett vaktskjul<f>[7]</f> på ett gurkfält,</t> <t>som en belägrad<f>[8]</f> stad.</t>


text:
<t><f>ⓒ</f> Hade inte HERREN Sebaot lämnat kvar</t> <t>en liten rest åt oss,</t> <t>då hade vi blivit som Sodom,</t> <t>vi hade liknat Gomorra<f>[9]</f>.<f>[10]</f> <pb/></t>


text:
<t><f>ⓓ</f> Hör HERRENS ord,</t> <t>ni Sodomsfurstar,</t> <t>lyssna till vår Guds undervisning,</t> <t>du Gomorrafolk!</t>


text:
<t><f>ⓔ</f> Vad ska jag med</t> <t>era många slaktoffer till?</t> <t>säger HERREN.</t> <t>Jag är mätt på brännofferbaggar</t> <t>och gödkalvars fett,</t> <t>jag har ingen glädje i blod</t> <t>av tjurar, lamm och bockar.</t>


text:
<t>När ni kommer för att träda fram</t> <t>inför mitt ansikte,</t> <t>vem har då bett er</t> <t>trampa ner mina förgårdar?</t>


text:
<t><f>ⓕ</f> Bär inte fram fler</t> <t>meningslösa matoffer!</t> <t>Röken av dem</t> <t>är avskyvärd för mig.</t> <t>Nymånad, sabbat</t> <t>och utlysta fester —</t> <t>jag tål inte ondska</t> <t>och högtid tillsammans.</t>


text:
<t>Min själ hatar era nymånader<f>[11]</f></t> <t>och högtider.</t> <t>De har blivit en börda för mig,</t> <t>jag är trött på att bära den.</t>


text:
<t><f>ⓖ</f> När ni räcker ut era händer</t> <t>döljer jag mina ögon för er.</t> <t>Även om ni ber mycket</t> <t>kommer jag inte att lyssna.</t> <t>Era händer är fulla av blod.</t>


text:
<t><f>ⓗ</f> Tvätta er, gör er rena!</t> <t>Ta bort era onda gärningar</t> <t>ur min åsyn.</t> <t>Sluta att göra det som är ont,</t>


text:
<t><f>ⓘ</f> lär er att göra det som är gott!</t> <t>Sök det rätta,</t> <t>tillrättavisa förtryckaren<f>[12]</f>,</t> <t>försvara den faderlöses rätt,</t> <t>stöd änkan i hennes sak. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓙ</f> Kom, låt oss gå till rätta</t> <t>med varandra, säger HERREN.</t> <t>Om än era synder är blodröda</t> <t>ska de bli snövita,</t> <t>om än de är röda som scharlakan</t> <t>ska de bli vita som ull.</t>


text:
<t><f>ⓛ</f> Men om ni vägrar och trotsar</t> <t>ska ni förtäras av svärd,</t> <t>för HERRENS mun har talat. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓜ</f> Vilken prostituerad hon har blivit,</t> <t>den trogna staden!</t> <t>Den var full av rättvisa,</t> <t>rättfärdighet bodde därinne —</t> <t>men nu mördare.</t>


text:
<t><f>ⓞ</f> Dina ledare är upprorsmän</t> <t>och tjuvars kumpaner.</t> <t>Alla älskar de mutor</t> <t>och jagar oärlig vinst.</t> <t>Den faderlöses rätt försvarar de inte,</t> <t>och änkans sak</t> <t>kommer inte inför dem.</t>


text:
<t><f>ⓟ</f> Därför säger Herren Gud<f>[13]</f> Sebaot,</t> <t>Israels Mäktige:</t> <t>Ve! Jag ska släppa lös</t> <t>min vrede över mina motståndare</t> <t>och hämnas på mina fiender.</t>


text:
<t>Jag ska vända min hand mot dig</t> <t>och bränna bort ditt slagg</t> <t>som med lut</t> <t>och rensa bort alla dina orenheter.</t>


text:
<t><f>ⓠ</f> Jag ska åter ge dig sådana domare</t> <t>som du hade först</t> <t>och sådana rådgivare</t> <t>som du hade i början.</t> <t>Sedan ska du kallas</t> <t>"rättfärdighetens stad",</t> <t>"den trogna staden". <pb/></t>


text:
<t><f>ⓡ</f> Genom rätt ska Sion bli friköpt,</t> <t>genom rättfärdighet</t> <t>de som vänder om.</t>


text:
<t><f>ⓢ</f> Men brottslingar och syndare</t> <t>ska krossas tillsammans,</t> <t>de som överger HERREN</t> <t>ska gå under.</t>


text:
<t><f>ⓣ</f> Ja, ni ska få skämmas</t> <t>över terebinterna som var er lust,</t> <t>blygas över trädgårdarna<f>[14]</f></t> <t>som ni har utvalt,</t>


text:
<t><f>ⓤ</f> Och den starke ska bli som fnöske,</t> <t>hans verk som en gnista.</t> <t>Båda ska brinna tillsammans</t> <t>utan att någon kan släcka.</t>


text:
<pb/><t><f>ⓦ</f> Det ska ske i den yttersta tiden</t> <t>att berget med HERRENS hus</t> <t>ska stå fast grundat</t> <t>och vara högst bland bergen,</t> <t>upphöjt över höjderna.</t> <t>Alla hednafolk ska strömma dit,</t>


text:
<t><f>ⓧ</f> många folk ska gå i väg och säga:</t> <t>"Kom, låt oss gå upp</t> <t>till HERRENS berg,</t> <t>till Jakobs Guds hus.</t> <t>Han ska lära oss sina vägar</t> <t>så att vi kan vandra</t> <t>på hans stigar."</t> <t>För undervisning ska gå ut</t> <t>från Sion,</t> <t>HERRENS ord från Jerusalem.</t>


text:
<t><f>ⓨ</f> Han ska döma mellan hednafolken</t> <t>och skipa rätt för många folk.</t> <t>Då ska de smida sina svärd</t> <t>till plogbillar</t> <t>och sina spjut</t> <t>till vingårdsknivar.</t> <t>Folk ska inte lyfta svärd mot folk</t> <t>och inte mer öva för krig.</t>


text:
<t>Du har förskjutit ditt folk,</t> <t>Jakobs hus,</t> <t>för de är fulla</t> <t>av Österlandets tänkande,</t> <t>de är spåmän som filisteerna.</t> <t>De sluter förbund</t> <t>med främmande folk.</t>


text:
<t>Deras land är fullt av silver och guld,</t> <t>det är ingen ände på deras skatter.</t> <t>Deras land är fullt av hästar,</t> <t>det är ingen ände</t> <t>på deras vagnar<f>[15]</f>.</t>


text:
<t><f>ⓩ</f> Deras land är fullt av avgudar,</t> <t>och de tillber sina händers verk,</t> <t>det som deras fingrar har gjort.</t>


text:
<t>Därför blir människorna nerböjda</t> <t>och männen ödmjukade.</t> <t>Du ska inte förlåta dem. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓐ</f> Fly in i klippan och göm dig i stoftet</t> <t>av fruktan för HERREN</t> <t>och hans höga majestät,</t>


text:
<t><f>ⓑ</f> för människornas stolta ögon</t> <t>ska ödmjukas,</t> <t>männens högmod bli nerböjt.</t> <t>HERREN ensam</t> <t>ska vara upphöjd på den dagen. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓒ</f> För HERREN Sebaots dag</t> <t>ska komma</t> <t>mot allt som är stolt och högt,</t> <t>mot allt som är upphöjt</t> <t>så att det ödmjukas,</t>


text:
<t>mot Libanons alla cedrar,</t> <t>de höga och upphöjda,</t> <t>och Bashans alla ekar<f>[16]</f>,</t>


text:
<t>Människornas stolthet</t> <t>ska böjas ner</t> <t>och männens högmod</t> <t>ödmjukas.</t> <t>HERREN ensam</t> <t>ska vara upphöjd på den dagen,</t>


text:
<t><f>ⓓ</f> Man ska fly in i klippgrottor</t> <t>och jordhålor</t> <t>av fruktan för HERREN</t> <t>och hans höga majestät,</t> <t>när han reser sig</t> <t>för att slå jorden med skräck.</t>


text:
<t><f>ⓔ</f> På den dagen</t> <t>ska människorna kasta bort</t> <t>till mullvadar och fladdermöss</t> <t>sina avgudar av silver</t> <t>och avgudar av guld</t> <t>som de har gjort åt sig för att tillbe.</t>


text:
<t>De ska fly in i klippskrevor</t> <t>och bergsklyftor</t> <t>av fruktan för HERREN</t> <t>och hans höga majestät,</t> <t>när han reser sig</t> <t>för att slå jorden med skräck. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓕ</f> Förlita er inte på människor,</t> <t>som bara har en vindpust</t> <t>i sin näsa!</t> <t>Vad är de att räkna med?</t>


text:
<pb/><f>ⓖ</f> Se, Herren Gud Sebaot <pb/><t>ska ta ifrån Jerusalem och Juda</t> <t>både stöd och tillgång —</t> <t>all tillgång på bröd,</t> <t>all tillgång på vatten,</t>


text:
<t>underbefäl och högt uppsatta män,</t> <t>rådgivare och hantverksskickliga</t> <t>och besvärjelsekunniga.</t>


text:
<t>Av folket ska</t> <t>den ene förtrycka den andre,</t> <t>var och en sin nästa.</t> <t>Den unge ska sätta sig upp</t> <t>mot den gamle,</t> <t>den obetydlige</t> <t>mot den högt ansedde.</t>


text:
<t>När någon tar tag i sin bror</t> <t>i sin fars hus och säger:</t> <t>"Du äger en mantel, bli vår ledare</t> <t>och ta hand om denna ruinhög!"</t>


text:
<t><f>ⓘ</f> då ska han ropa:</t> <t>"Jag kan inte råda bot!</t> <t>I mitt hus finns varken</t> <t>bröd eller mantel.</t> <t>Sätt inte mig till ledare för folket!" <pb/></t>


text:
<t><f>ⓙ</f> För Jerusalem vacklar</t> <t>och Juda faller,</t> <t>därför att de i ord och gärningar</t> <t>står emot HERREN,</t> <t>upproriska mot</t> <t>hans härlighets ögon.</t>


text:
<t><f>ⓚ</f> Deras uppsyn<f>[19]</f> vittnar mot dem.</t> <t>Liksom Sodoms folk</t> <t>visar de sina synder öppet</t> <t>och döljer dem inte.</t> <t>Ve över deras själar,</t> <t>för de har själva</t> <t>berett sig olycka. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓛ</f> Säg till den rättfärdige</t> <t>att det ska gå honom väl,</t> <t>för de får äta sina gärningars frukt.</t>


text:
<t><f>ⓜ</f> Men ve över den ogudaktige!</t> <t>Honom ska det gå illa,</t> <t>han ska få igen</t> <t>för sina gärningar.</t>


text:
<t><f>ⓝ</f> Mitt folks förtryckare är barn,</t> <t>och kvinnor<f>[20]</f> härskar över det.</t> <t>O, mitt folk,</t> <t>dina ledare för dig vilse</t> <t>och fördärvar den väg du skulle gå. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓞ</f> HERREN träder fram</t> <t>för att gå till rätta,</t> <t>han står upp för att döma folken<f>[21]</f>.</t>


text:
<t><f>ⓟ</f> HERREN håller rättegång</t> <t>med sitt folks äldste</t> <t>och dess furstar:</t> <t>"Ni har skövlat vingården.</t> <t>Rov från de fattiga finns i era hus.</t>


text:
<t>Vad menar ni</t> <t>med att krossa mitt folk</t> <t>och mala sönder de fattiga?"</t> <t>säger Herren Gud Sebaot. <pb/></t>


text:
<t>Och HERREN sade:</t> <t>Sions döttrar är högmodiga,</t> <t>de går med rak hals</t> <t>och flörtar med ögonen,</t> <t>trippar och pinglar</t> <t>med sina vristlänkar.</t>


text:
<t><f>ⓠ</f> Därför ska Herren låta</t> <t>Sions döttrar gå med kal hjässa<f>[22]</f>,</t> <t>HERREN ska blotta deras nakenhet.</t>


text:
<pb/><f>ⓡ</f> På den dagen ska Herren ta bort allt det vackra: vristlänkar, pannband och halssmycken,


text:
<pb/><t><f>ⓤ</f> Det ska bli stank i stället för väldoft,</t> <t>rep i stället för bälte,</t> <t>skalligt huvud</t> <t>i stället för fint uppsatt hår,</t> <t>skynke av säcktyg</t> <t>i stället för högtidsmantel,</t> <t>märken av brännjärn</t> <t>i stället för skönhet.</t>


text:
<pb/><f>ⓦ</f> På den dagen ska sju kvinnor <pb/><t>ta tag i samma man<f>[23]</f> och säga:</t> <t>"Vi kan föda och klä oss själva,</t> <t>låt oss bara få bära ditt namn!</t> <t>Ta bort vår vanära!"</t>


text:
<pb/><f>ⓧ</f> På den dagen ska HERRENS telning<f>[24]</f> bli till härlighet och ära och landets frukt till stolthet och prydnad för den räddade skaran av Israel.


text:
<f>ⓨ</f> Och den som förblir i Sion och lämnas kvar i Jerusalem ska kallas helig, var och en som är skriven bland de levande i Jerusalem,


text:
<f>ⓩ</f> när HERREN har tvättat bort orenheten från Sions döttrar och sköljt bort blodskulderna från Jerusalem genom domens och reningens<f>[25]</f> ande.


text:
<pb/><f>ⓐ</f> Och HERREN ska över hela Sions bergs område och över dess högtidsskaror skapa en rök och en molnsky om dagen och skenet av en flammande eld om natten<f>[26]</f>. Ja, över allt det härliga ska det finnas ett skyddande tak,


text:
<pb/><f>ⓒ</f> Nu vill jag sjunga <pb/><t>om min älskade,</t> <t>min älskades sång</t> <t>om hans vingård:</t> <t>Min älskade hade en vingård</t> <t>på en bördig bergskulle.</t>


text:
<t>Han grävde upp den</t> <t>och rensade den från stenar</t> <t>och planterade där</t> <t>ädla vinstockar.</t> <t>Han byggde ett vakttorn mitt i den</t> <t>och högg ut ett presskar.</t> <t>Sedan väntade han</t> <t>att den skulle bära äkta druvor,</t> <t>men den bar vilddruvor. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓓ</f> Vad mer kunde man</t> <t>göra för min vingård</t> <t>än vad jag har gjort för den?</t> <t>Varför bar den vilddruvor,</t> <t>när jag väntade</t> <t>att den skulle bära äkta druvor?</t>


text:
<t><f>ⓔ</f> Nu ska jag låta er veta</t> <t>vad jag ska göra med</t> <t>min vingård:</t> <t>Jag ska ta bort stängslet,</t> <t>och den ska bli ödelagd.</t> <t>Jag ska bryta ner muren,</t> <t>och den ska bli nertrampad.</t>


text:
<t><f>ⓕ</f> Jag ska ödelägga den,</t> <t>ingen ska beskära den</t> <t>eller gräva i den.</t> <t>Men tistel och törne ska växa upp,</t> <t>och jag ska befalla molnen</t> <t>att inte låta det regna på den. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓖ</f> HERREN Sebaots vingård</t> <t>är Israels hus</t> <t>och Juda folk</t> <t>hans älsklingsplantering.</t> <t>Han väntade laglydnad</t> <t>men fann blodiga lagbrott,</t> <t>han väntade rättfärdighet</t> <t>men fann skriande</t> <t>orättfärdighet.</t>


text:
<t><f>ⓗ</f> Ve er som lägger hus till hus</t> <t>och fogar åker till åker</t> <t>tills inget utrymme finns kvar</t> <t>och ni är de enda</t> <t>som bor i landet.</t>


text:
<t><f>ⓘ</f> Från HERREN Sebaot</t> <t>ljuder det i mina öron:</t> <t>Sannerligen, många hus ska bli öde,</t> <t>stora och vackra hus</t> <t>utan invånare.</t>


text:
<t>En vingård på tio plogland</t> <t>ska bara ge ett batmått,<f>[27]</f></t> <t>och en homers utsäde</t> <t>ska bara ge en efa<f>[28]</f>. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓙ</f> Ve dem som går upp tidigt</t> <t>för att jaga efter starka drycker</t> <t>och sitter uppe till sena natten,</t> <t>heta av vin!</t>


text:
<t><f>ⓚ</f> Vid sina dryckeslag</t> <t>har de harpa och lyra,</t> <t>tamburin, flöjt och vin.</t> <t>Men HERRENS gärningar</t> <t>bryr de sig inte om,</t> <t>hans händers verk</t> <t>intresserar dem inte. <pb/></t>


text:
<t>Därför ska mitt folk</t> <t>föras bort i fångenskap,</t> <t>för de saknar kunskap.</t> <t>Dess ädlingar ska dö av hunger<f>[29]</f></t> <t>och dess larmande skaror</t> <t>förtorka av törst.</t>


text:
<t><f>ⓛ</f> Därför ökar dödsriket sitt begär</t> <t>och spärrar upp sitt gap</t> <t>utan gräns.</t> <t>Stadens främsta ska fara ner,</t> <t>tillsammans med de larmande</t> <t>och bullrande skaror</t> <t>som jublar därinne.</t>


text:
<t><f>ⓜ</f> Människorna blir nerböjda,</t> <t>var och en ödmjukad.</t> <t>De stoltas ögon ska ödmjukas.</t>


text:
<t><f>ⓝ</f> Men HERREN Sebaot blir upphöjd</t> <t>genom sin dom,</t> <t>Gud, den Helige, visar sig helig</t> <t>genom rättfärdighet.</t>


text:
<t><f>ⓞ</f> Då ska lammen få beta</t> <t>som på sin egen mark,</t> <t>och på de rikas ödetomter</t> <t>ska främlingar få sin föda. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓟ</f> dem som säger:</t> <t>"Han får skynda sig,</t> <t>han får utföra sitt verk snart</t> <t>så att vi ser det!</t> <t>Det som Israels Helige bestämt</t> <t>får närma sig och komma</t> <t>så att vi lär känna det!"</t>


text:
<t><f>ⓠ</f> Ve dem som kallar det onda gott</t> <t>och det goda ont,</t> <t>som gör mörker till ljus</t> <t>och ljus till mörker,</t> <t>som gör bittert till sött</t> <t>och sött till bittert! <pb/></t>


text:
<t>Ve dem som är hjältar i att dricka vin</t> <t>och duktiga på att blanda</t> <t>starka drycker,</t>


text:
<t><f>ⓢ</f> dem som frikänner den skyldige</t> <t>för mutor</t> <t>och berövar den rättfärdige</t> <t>hans rätt. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓣ</f> Som eldsflamman förtär strå</t> <t>och halm sjunker ihop i lågan,</t> <t>så ska deras rot ruttna bort</t> <t>och deras blomning flyga i väg</t> <t>som stoft,</t> <t>eftersom de förkastade</t> <t>HERREN Sebaots lag</t> <t>och föraktade Israels Heliges ord.</t>


text:
<t><f>ⓤ</f> Därför brinner HERRENS vrede</t> <t>mot hans folk,</t> <t>och han räcker ut sin hand mot det</t> <t>och slår det</t> <t>så att bergen darrar</t> <t>och döda kroppar ligger</t> <t>som orenhet på gatorna.</t> <t>Med allt detta upphör inte</t> <t>hans vrede,</t> <t>hans hand är ännu uträckt. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓥ</f> Han reser ett baner</t> <t>för hednafolken i fjärran</t> <t>och lockar på dem</t> <t>från jordens ände.</t> <t>Och se, de kommer snabbt</t> <t>och med hast.</t>


text:
<t>Ingen bland dem</t> <t>är trött eller stapplar,</t> <t>ingen slumrar eller sover.</t> <t>Bältet runt deras höfter lossnar inte,</t> <t>deras skoremmar går inte av.</t>


text:
<t>Deras pilar är skarpa,</t> <t>alla deras bågar är spända.</t> <t>Hovarna på deras hästar</t> <t>är som av flinta,</t> <t>deras vagnshjul liknar</t> <t>stormvinden.</t>


text:
<t>Deras rop är som</t> <t>en lejonhonas rytande,</t> <t>de ryter som unga lejon.</t> <t>De morrar och griper sitt rov</t> <t>och bär bort det,</t> <t>och ingen finns som räddar.</t>


text:
<t><f>ⓦ</f> På den dagen ska det dåna mot dem</t> <t>som när havet dånar.</t> <t>Ser man ut över landet</t> <t>är där mörker och nöd,</t> <t>ljuset förmörkas av töcken.</t>


text:
<pb/><f>ⓧ</f> Året då kung Ussia dog<f>[30]</f> såg jag Herren sitta på en hög och upphöjd tron, och släpet på hans mantel uppfyllde templet.


text:
<f>ⓨ</f> Serafer<f>[31]</f> stod ovanför honom, var och en hade sex vingar: Med två täckte de sina ansikten, med två täckte de sina fötter och med två flög de.


text:
<f>ⓩ</f> Och den ene ropade till den andre: <pb/><t>"Helig, helig, helig</t> <t>är HERREN Sebaot!</t> <t>Hela jorden är full</t> <t>av hans härlighet."</t>


text:
<pb/><f>ⓐ</f> Rösten från den som ropade fick dörrposterna och trösklarna att skaka, och huset fylldes av rök<f>[32]</f>.


text:
<f>ⓑ</f> Då sade jag: <pb/><t>"Ve mig, jag förgås!</t> <t>För jag är en man med orena läppar</t> <t>och jag bor bland ett folk</t> <t>med orena läppar,</t> <t>och mina ögon har sett Kungen,</t> <t>HERREN Sebaot."</t>


text:
<pb/>Då flög en av seraferna fram till mig. I hans hand var ett glödande kol som han hade tagit från altaret med en tång.


text:
<f>ⓒ</f> Med det rörde han vid min mun och sade: <pb/><t>"När detta har rört vid dina läppar</t> <t>är din skuld borttagen</t> <t>och din synd försonad."</t>


text:
<pb/>Och jag hörde HERRENS röst. Han sade: "Vem ska jag sända? Och vem vill vara vår budbärare?" Då sade jag: "Här är jag, sänd mig!"


text:
<f>ⓓ</f> Han sade: "Gå och säg till detta folk: <pb/><t>Ni ska höra och höra</t> <t>men inte förstå,</t> <t>och ni ska se och se</t> <t>men inte fatta.<f>[33]</f></t>


text:
<t><f>ⓔ</f> Förhärda detta folks hjärta,</t> <t>gör deras öron döva</t> <t>och deras ögon blinda,</t> <t>så att de inte ser med sina ögon</t> <t>eller hör med sina öron</t> <t>eller förstår med sitt hjärta</t> <t>och vänder om och blir botade."</t>


text:
<pb/><f>ⓕ</f> Då frågade jag: "Hur länge, Herre?" Han svarade: <pb/><t>"Tills städerna blir öde</t> <t>och ingen bor i dem,</t> <t>husen blir utan folk</t> <t>och landet ligger öde</t> <t>och övergivet.</t>


text:
<t>När bara en tiondel är kvar i det,</t> <t>ska även den ödeläggas.</t> <t>Men liksom en terebint eller en ek</t> <t>lämnar kvar en stubbe</t> <t>när den fälls,</t> <t>ska den stubben vara</t> <t>en helig säd."</t>


text:
<pb/><f>ⓗ</f> När Ahas, son till Jotam, Ussias son, var kung<f>[34]</f> i Juda, hände det att kung Resin av Aram och kung Peka av Israel, Remaljas son, drog upp mot Jerusalem för att strida mot det. Men de lyckades inte inta staden.


text:
När man berättade för Davids hus att arameerna hade slagit läger i Efraim, darrade Ahas och hans folks hjärtan som skogens träd darrar för vinden.


text:
<pb/><f>ⓘ</f> Och HERREN sade till Jesaja: "Gå nu med din son Shear-Jashub<f>[35]</f> och möt Ahas vid änden av Övre dammens vattenledning, på vägen till Tvättarfältet<f>[36]</f>,


text:
och säg till honom: Se till att vara lugn. Var inte rädd och tappa inte modet inför dessa två rykande brandstumpar, för Resin med arameerna och för Remaljas son i deras rasande vrede.


text:
’Vi ska dra upp mot Juda och slå det med skräck och erövra det åt oss och insätta Tabals son<f>[37]</f> till kung där.’


text:
<f>ⓙ</f> Men så säger Herren Gud: <pb/><t>Det kommer inte att hända,</t> <t>det kommer inte att ske.</t>


text:
<t>Arams huvud är Damaskus,</t> <t>och Damaskus huvud</t> <t>är bara Resin.</t> <t>Inom sextiofem år<f>[38]</f></t> <t>ska Efraim vara krossat</t> <t>och inte mer vara ett folk.</t>


text:
<t><f>ⓚ</f> Och Efraims huvud är Samaria,</t> <t>och Samarias huvud</t> <t>är bara Remaljas son.</t> <t>Står ni inte fasta i tron</t> <t>har ni inget fäste.<f>[39]</f>"</t>


text:
<pb/>Då sade Jesaja: "Lyssna nu, ni av Davids hus. Räcker det inte att ni tröttar ut människor? Ska ni trötta ut min Gud också?


text:
<f>ⓛ</f> Därför ska Herren själv ge er ett tecken: Se, jungfrun ska bli havande och föda en son, och hon ska ge honom namnet Immanuel<f>[40]</f>.<f>[41]</f>


text:
<pb/><f>ⓜ</f> För innan pojken förstår att förkasta det onda och välja det goda, ska landet vars båda kungar du fruktar vara övergivet<f>[42]</f>.


text:
<f>ⓝ</f> Över dig och ditt folk och din fars hus ska HERREN sända sådana dagar som inte förekommit sedan tiden då Efraim skilde sig från Juda<f>[43]</f>: Assyriens kung!


text:
<pb/>Och det ska ske på den dagen att HERREN lockar på flugorna längst bort vid änden av Egyptens strömmar och på bina i Assyriens land.


text:
De ska alla komma och slå sig ner i djupa raviner och stenklyftor, i alla törnsnår och på alla betesmarker.


text:
<f>ⓞ</f> På den dagen ska HERREN ta en rakkniv som är hyrd på andra sidan floden<f>[44]</f> — nämligen Assyriens kung — och raka av allt hår både på huvudet och nertill, och även ta bort skägget.


text:
Men han ska få så mycket mjölk att han kan leva av gräddmjölk, för alla som är kvar i landet ska leva av gräddmjölk och honung.


text:
Och det ska ske på den dagen att där det nu finns tusen vinstockar, värda tusen siklar silver<f>[45]</f>, ska det växa tistel och törne.


text:
<f>ⓟ</f> Och på alla de berg där man nu arbetar med hackan ska man inte mer gå av fruktan för tistel och törne, utan där ska man släppa lös oxar och låta får trampa ner marken."


text:
<pb/><f>ⓠ</f> HERREN sade till mig: "Ta en stor tavla och skriv på den med tydlig skrift: Maher-shalal Hash-bas."<f>[46]</f>


text:
<pb/>Sedan gick jag in till profetissan,<f>[47]</f> och hon blev havande och födde en son. Och HERREN sade till mig: "Ge honom namnet Maher-shalal Hash-bas.


text:
<f>ⓢ</f> För innan pojken kan säga far och mor<f>[48]</f> ska man bära bort skatterna från Damaskus och bytet från Samaria till kungen i Assyrien."


text:
"Detta folk föraktar Siloas vatten<f>[49]</f>, som flyter så stilla, och jublar över Resin och Remaljas son.


text:
Se, därför ska HERREN låta flodens väldiga vattenmassor komma över dem, nämligen Assyriens kung med all hans härlighet. Den ska stiga över alla sina bräddar och över alla sina stränder.


text:
<f>ⓣ</f> Den ska tränga in i Juda, svämma över och breda ut sig så att den når ända upp till halsen. Den ska breda ut sina vingar och fylla ditt land i hela dess vidd, Immanuel."


text:
<pb/><t><f>ⓤ</f> Rasa, ni folk!</t> <t>Ni ska ändå krossas.</t> <t>Lyssna, alla länder i fjärran!</t> <t>Rusta er! Ni ska krossas.</t> <t>Rusta er! Ni ska krossas.</t>


text:
<t><f>ⓥ</f> Gör upp planer,</t> <t>de slår ändå fel.</t> <t>Avtala vad ni vill,</t> <t>det lyckas ändå inte.</t> <t>För Gud är med oss<f>[50]</f>.</t>


text:
<pb/>Så sade HERREN till mig när hans starka hand var över mig. Han varnade mig för att vandra på detta folks väg och sade:


text:
<f>ⓦ</f> Kalla inte allt för sammansvärjning som detta folk kallar för sammansvärjning, frukta inte vad de fruktar och bäva inte för det.<f>[51]</f>


text:
<f>ⓨ</f> Han ska vara en helgedom. Men för Israels båda hus ska han vara en stötesten och en klippa till fall<f>[52]</f>, och för Jerusalems invånare en snara och en fälla.


text:
<f>ⓑ</f> Se, här är jag och barnen som HERREN har gett mig. Vi är tecken och förebilder i Israel från HERREN Sebaot, som bor på Sions berg.<f>[54]</f>


text:
<pb/>När de säger till er: "Fråga andebesvärjare och spåmän, dem som viskar och mumlar", så svara: "Ska inte ett folk fråga sin Gud? Ska man fråga de döda för de levande?"


text:
<f>ⓒ</f> Till Guds undervisning, till vittnesbördet! Om de inte talar enligt detta ord finns det ingen gryning för dem.


text:
<f>ⓓ</f> De ska dra igenom landet, ansatta och hungrande. Och när de hungrar kommer de att brista ut i raseri och förbanna sin kung och sin Gud. De ska vända blicken uppåt och de ska se ner på jorden,


text:
<pb/><f>ⓕ</f> Men det ska inte vara nattsvart mörker där ångest nu råder. Förr i tiden lät han Sebulons och Naftalis land<f>[55]</f> vara föraktat, men i kommande dagar ska han ge ära åt trakten längs havsvägen, landet på andra sidan Jordan<f>[56]</f>, hednafolkens Galileen.<f>[57]</f>


text:
<pb/><t><f>ⓖ</f> Det folk som vandrar i mörkret</t> <t>ska se ett stort ljus,</t> <t>över dem som bor</t> <t>i dödsskuggans land</t> <t>ska ljuset stråla fram.<f>[58]</f></t>


text:
<t><f>ⓗ</f> Du förökar det folk</t> <t>som du inte gett<f>[59]</f> stor glädje.</t> <t>De ska glädjas inför dig</t> <t>som man gläds</t> <t>under skördetiden,</t> <t>som man jublar när man delar byte.</t>


text:
<t><f>ⓘ</f> För du ska bryta</t> <t>deras bördors ok,<f>[60]</f></t> <t>deras skuldrors käpp</t> <t>och deras plågares stav,</t> <t>som på Midjans tid.<f>[61]</f></t>


text:
<t><f>ⓙ</f> Ja, varje stövel buren i stridslarm</t> <t>och varje mantel vältrad i blod</t> <t>ska brännas upp</t> <t>och förtäras av eld. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓚ</f> För ett barn blir oss fött,</t> <t>en son blir oss given.</t> <t>På hans axlar vilar herradömet,</t> <t>och hans namn är:</t> <t>Under, Rådgivare<f>[62]</f>, Mäktig Gud,</t> <t>Evig Far, Fridsfurste.<f>[63]</f></t>


text:
<t><f>ⓛ</f> Så ska herradömet bli stort</t> <t>och friden utan slut</t> <t>över Davids tron och hans rike.</t> <t>Det ska befästas och stödjas</t> <t>med rätt och rättfärdighet</t> <t>från nu och till evig tid.</t> <t>HERREN Sebaots lidelse</t> <t>ska göra detta.</t>


text:
<t>Hela folket ska märka det,</t> <t>Efraim och Samarias invånare.</t> <t>I stolthet och hjärtats högmod</t> <t>säger de:</t>


text:
<t>"Tegelstenar har fallit,</t> <t>men vi ska bygga upp</t> <t>med huggen sten.</t> <t>Mullbärsfikonträd<f>[64]</f> har huggits ner,</t> <t>men vi ska ersätta dem</t> <t>med cedrar."</t>


text:
<t><f>ⓜ</f> HERREN reser upp</t> <t>Resins motståndare<f>[65]</f> mot dem</t> <t>och eggar upp deras fiender,</t>


text:
<t><f>ⓝ</f> arameerna från öster</t> <t>och filisteerna<f>[66]</f> från väster,</t> <t>och de ska sluka Israel</t> <t>med glupska gap.</t> <t>Med allt detta upphör inte</t> <t>hans vrede,</t> <t>hans hand är ännu uträckt. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓞ</f> För folket vänder inte om</t> <t>till honom som slår dem,</t> <t>de söker inte HERREN Sebaot.</t>


text:
<t><f>ⓟ</f> Därför ska HERREN hugga av</t> <t>både huvud och svans</t> <t>från Israel,</t> <t>både palmtopp och sävstrå,</t> <t>allt på samma dag.</t>


text:
<t>De äldsta och högst uppsatta</t> <t>är huvudet,</t> <t>profeten som lär ut lögn</t> <t>är svansen.</t>


text:
<t><f>ⓠ</f> För de som leder detta folk</t> <t>vilseleder det,</t> <t>och de som låter sig ledas</t> <t>går i fördärvet.</t>


text:
<t>Därför kan Herren inte glädja sig</t> <t>över deras unga män</t> <t>eller förbarma sig</t> <t>över deras faderlösa och änkor,</t> <t>för alla är hycklare</t> <t>och gör det som är ont,</t> <t>varje mun talar dårskap.</t> <t>Med allt detta upphör inte</t> <t>hans vrede,</t> <t>hans hand är ännu uträckt. <pb/></t>


text:
<t>Ja, gudlösheten brinner som en eld,</t> <t>den förtär tistel och törne.</t> <t>Den antänder snårskogen</t> <t>så att den går upp</t> <t>i höga virvlar av rök.</t>


text:
<t><f>ⓡ</f> Landet brinner</t> <t>genom HERREN Sebaots vrede,</t> <t>och folket är som ved för elden.</t> <t>Ingen skonar sin broder.</t>


text:
<t>Man river åt sig till höger</t> <t>men förblir hungrig,</t> <t>man tar för sig till vänster</t> <t>men blir inte mätt.</t> <t>Var och en äter köttet</t> <t>på sin egen arm:</t>


text:
<t>Manasse äter Efraim</t> <t>och Efraim Manasse,</t> <t>och tillsammans angriper de Juda.</t> <t>Med allt detta upphör inte</t> <t>hans vrede,</t> <t>hans hand är ännu uträckt.</t>


text:
<pb/><f>ⓢ</f> Ve dem som stiftar <pb/><t>orättfärdiga lagar</t> <t>och skriver orätta skrivelser</t>


text:
<t><f>ⓣ</f> för att förvrida rättvisan</t> <t>för de nödställda</t> <t>och beröva de förtryckta</t> <t>i mitt folk deras rätt,</t> <t>för att göra änkor till sitt byte</t> <t>och plundra de faderlösa.</t>


text:
<t><f>ⓤ</f> Vad ska ni göra</t> <t>på räkenskapsdagen</t> <t>när förödelsen kommer</t> <t>fjärran ifrån?</t> <t>Till vem ska ni fly</t> <t>för att få hjälp,</t> <t>och var ska ni göra av</t> <t>era rikedomar<f>[67]</f>?</t>


text:
<t><f>ⓥ</f> Den som inte faller på knä</t> <t>bland fångar</t> <t>måste falla bland de dräpta.</t> <t>Med allt detta upphör inte</t> <t>hans vrede,</t> <t>hans hand är ännu uträckt.</t>


text:
<t><f>ⓧ</f> Jag sände honom</t> <t>mot ett gudlöst folk,</t> <t>mot ett folk jag är vred på.</t> <t>Jag befallde honom</t> <t>att plundra och ta byte</t> <t>och trampa ner dem</t> <t>som smuts på gatorna.</t>


text:
<t>Men så menade inte han,</t> <t>i sitt hjärta tänkte han inte så.</t> <t>Hans hjärta ville förgöra</t> <t>och utrota många folk,</t>


text:
<t><f>ⓨ</f> Gick det inte Kalno som Karkemish,</t> <t>Hamat som Arpad</t> <t>och Samaria som Damaskus?<f>[68]</f></t>


text:
<t>Min hand har drabbat</t> <t>andra gudars riken</t> <t>som hade fler<f>[69]</f> gudabilder</t> <t>än Jerusalem och Samaria.</t>


text:
<t>Skulle jag då inte göra med Jerusalem</t> <t>och dess gudabilder<f>[70]</f></t> <t>som jag har gjort med Samaria</t> <t>och dess gudar?"</t>


text:
<pb/><f>ⓩ</f> Men när Herren har fullbordat allt sitt verk på Sions berg och i Jerusalem, ska jag ställa Assurs kung till svars för frukten av hans hjärtas övermod och hans stolta ögons högmod.


text:
För han säger: <pb/>"Detta har jag gjort <pb/><t>med min starka hand</t> <t>och min vishet,</t> <t>för jag är så klok!</t> <t>Jag flyttade folkens gränser</t> <t>och plundrade deras skatter,</t> <t>som den mäktige</t> <t>störtade jag härskarna.</t>


text:
<t>Min hand fann folkens skatter</t> <t>som i ett fågelbo<f>[71]</f>,</t> <t>jag samlade ihop hela jorden</t> <t>som man tar övergivna ägg.</t> <t>Ingen rörde en vinge,</t> <t>öppnade näbben eller pep. <pb/></t>


text:
<t>Ska yxan höja sig över honom</t> <t>som hugger med den,</t> <t>eller sågen förhäva sig över honom</t> <t>som använder den?</t> <t>Som om käppen kunde svinga</t> <t>honom som lyfter den,</t> <t>eller staven lyfta</t> <t>honom som inte är av trä! <pb/></t>


text:
<t>Därför ska Herren Gud Sebaot</t> <t>sända en tärande sjukdom</t> <t>bland hans feta män,</t> <t>och under hans härlighet</t> <t>ska det brinna en brand</t> <t>som en brinnande eld.</t>


text:
<t><f>ⓐ</f> Och Israels ljus</t> <t>ska vara som en eld,</t> <t>hans Helige som en låga,</t> <t>och den ska bränna och förtära</t> <t>hans törnen och tistlar,</t> <t>allt på samma dag.</t>


text:
<t>Han ska helt göra slut</t> <t>på hans härliga skog</t> <t>och fruktträdgård.</t> <t>Det ska bli som när en sjuk</t> <t>tynar bort.</t>


text:
<t>De träd som blir kvar i skogen</t> <t>ska vara lätträknade,</t> <t>ett barn kan skriva upp dem. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓑ</f> På den dagen ska Israels rest</t> <t>och de räddade av Jakobs hus</t> <t>inte längre stödja sig</t> <t>på honom som slog dem.</t> <t>I trohet ska de stödja sig</t> <t>på HERREN, Israels Helige.</t>


text:
<t>En rest ska vända om<f>[72]</f>,</t> <t>en rest av Jakob,</t> <t>till Gud den Mäktige.<f>[73]</f></t>


text:
<t><f>ⓒ</f> För även om ditt folk, Israel,</t> <t>vore som havets sand,</t> <t>så ska bara en rest av det</t> <t>vända om.</t> <t>Förödelse är beslutad,</t> <t>en rättfärdig störtflod.<f>[74]</f></t>


text:
<t><f>ⓓ</f> Förödelse och beslutad straffdom</t> <t>ska Herren Gud Sebaot</t> <t>låta drabba hela landet. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓔ</f> Därför säger Herren Gud Sebaot så:</t> <t>Mitt folk som bor i Sion,</t> <t>var inte rädda för Assur.</t> <t>Han kommer att slå dig med riset</t> <t>och höja sin stav mot dig,</t> <t>som i Egypten.</t>


text:
<t><f>ⓕ</f> För ännu en liten tid</t> <t>så upphör vreden mot dig,</t> <t>och min vrede ska vända sig</t> <t>till deras fördärv.</t>


text:
<t><f>ⓖ</f> HERREN Sebaot ska svänga</t> <t>sitt gissel över dem,</t> <t>som när han slog Midjan</t> <t>vid Orebsklippan.<f>[75]</f></t> <t>Han ska åter höja sin stav</t> <t>som han räckte ut över havet,</t> <t>som i Egypten.<f>[76]</f></t>


text:
<t>På den dagen ska hans börda</t> <t>tas bort från dina axlar</t> <t>och hans ok från din nacke,</t> <t>för oket ska brista</t> <t>på grund av fetman. <pb/></t>


text:
<t>Han kommer över Ajat,</t> <t>drar fram genom Migron.</t> <t>I Mikmas lämnar han sin tross.<f>[77]</f></t>


text:
<t>De drar fram genom passet,</t> <t>tar nattkvarter i Geba.</t> <t>Rama bävar, Sauls Gibea flyr.</t>


text:
<t>Samma dag gör han halt i Nob.</t> <t>Han svingar sin hand</t> <t>mot dottern Sions berg,</t> <t>mot Jerusalems höjd. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓗ</f> Se, Herren Gud Sebaot</t> <t>ska hugga av den lummiga kronan</t> <t>med våldsam kraft.</t> <t>De resliga stammarna ska fällas,</t> <t>de höga träden störta ner.</t>


text:
<pb/><f>ⓘ</f> Men ett skott ska skjuta upp <pb/><t>ur Ishais avhuggna stam,<f>[78]</f></t> <t>en telning från hans rötter</t> <t>ska bära frukt.</t>


text:
<t><f>ⓙ</f> Över honom</t> <t>ska HERRENS Ande vila,</t> <t>Anden med vishet och förstånd,</t> <t>Anden med råd och styrka,</t> <t>Anden med kunskap</t> <t>och vördnad för HERREN.</t>


text:
<t><f>ⓚ</f> Han ska ha sin glädje</t> <t>i vördnad för HERREN.</t> <t>Han ska inte döma</t> <t>efter vad ögonen ser</t> <t>eller avgöra<f>[79]</f> efter vad öronen hör,</t>


text:
<t><f>ⓛ</f> utan han ska döma de fattiga</t> <t>med rättfärdighet</t> <t>och med rättvisa</t> <t>skaffa rätt åt de ödmjuka</t> <t>på jorden.</t> <t>Han ska slå jorden</t> <t>med sin muns stav,</t> <t>döda de ogudaktiga</t> <t>med sina läppars ande.<f>[80]</f></t>


text:
<t><f>ⓜ</f> Rättfärdighet ska vara bältet</t> <t>runt hans midja,</t> <t>trofasthet bältet om hans höfter.</t>


text:
<t><f>ⓝ</f> Vargar ska bo tillsammans med lamm,</t> <t>leoparder ligga bland killingar.</t> <t>Kalvar och unga lejon</t> <t>och gödboskap</t> <t>ska vara<f>[81]</f> tillsammans,</t> <t>och en liten pojke ska valla dem.</t>


text:
<t>Kor och björnar ska gå och beta,</t> <t>deras ungar</t> <t>ska ligga tillsammans,</t> <t>och lejon ska äta halm som oxar.</t>


text:
<t>Ett spädbarn ska leka</t> <t>vid huggormens håla,</t> <t>ett avvant barn räcka ut handen</t> <t>mot giftormens öga.</t>


text:
<t><f>ⓞ</f> Ingenstans på mitt heliga berg</t> <t>ska man göra något ont</t> <t>eller förstöra något,</t> <t>för landet ska vara fullt</t> <t>av HERRENS kunskap,</t> <t>liksom vattnet täcker havet.</t>


text:
<pb/><f>ⓟ</f> Det ska ske på den dagen att hednafolken ska söka Ishais rot där han står som ett baner för folken, och hans boning ska vara härlig.<f>[82]</f>


text:
<f>ⓠ</f> På den dagen ska Herren för andra gången räcka ut handen för att friköpa en rest av sitt folk som är kvar från Assyrien, Egypten, Patros, Nubien, Elam, Shinar, Hamat och havsländerna.<f>[83]</f>


text:
<pb/><t><f>ⓡ</f> Han ska resa ett baner</t> <t>för hednafolken</t> <t>och samla de fördrivna</t> <t>av Israel</t> <t>och de kringspridda av Juda</t> <t>från jordens fyra hörn.</t>


text:
<t><f>ⓢ</f> Då ska Efraims avund<f>[84]</f> upphöra</t> <t>och Juda fiender utrotas.</t> <t>Efraim ska inte avundas Juda,</t> <t>och Juda inte vara</t> <t>fiende till Efraim.</t>


text:
<t>Och de ska slå ner</t> <t>på filisteernas skuldra i väster,</t> <t>tillsammans ta byte</t> <t>från folken i öster.</t> <t>De ska räcka ut sin hand</t> <t>över Edom och Moab,</t> <t>och ammoniterna ska lyda dem.</t>


text:
<t><f>ⓣ</f> Och HERREN ska torka ut</t> <t>Egyptens havsvik</t> <t>och lyfta sin hand mot floden</t> <t>med en brännande vind.</t> <t>Han ska klyva den i sju bäckar</t> <t>så att man kan gå torrskodd över.</t>


text:
<t><f>ⓤ</f> Det ska bli en banad väg</t> <t>för den rest av hans folk</t> <t>som är kvar från Assyrien,</t> <t>så som det var för Israel</t> <t>den dag de drog upp</t> <t>ur Egyptens land.</t>


text:
<pb/><f>ⓥ</f> På den dagen ska du säga: <pb/><t>"Jag tackar dig, HERRE!</t> <t>Du var vred på mig,</t> <t>men din vrede har upphört</t> <t>och du tröstar mig.</t>


text:
<t><f>ⓦ</f> Se, Gud är min frälsning,</t> <t>jag är trygg och inte rädd,</t> <t>för HERREN HERREN<f>[85]</f> är min styrka</t> <t>och min lovsång.</t> <t>Han har blivit min frälsning."</t>


text:
<t><f>ⓨ</f> På den dagen ska ni säga:</t> <t>"Tacka HERREN,</t> <t>åkalla hans namn,</t> <t>gör hans gärningar kända</t> <t>bland folken.</t> <t>Förkunna att hans namn</t> <t>är upphöjt.</t>


text:
<t><f>ⓩ</f> Lovsjung HERREN,</t> <t>för han har gjort härliga ting.</t> <t>Låt det bli känt över hela jorden.</t>


text:
<t><f>ⓐ</f> Ropa av fröjd och jubla,</t> <t>ni Sions invånare,</t> <t>för Israels Helige är stor,</t> <t>han är mitt ibland er."</t>


text:
<pb/><t><f>ⓒ</f> Res ett baner på ett kalt berg,</t> <t>ropa högt till dem,</t> <t>vinka med handen</t> <t>att de ska dra in</t> <t>genom de mäktigas portar.</t>


text:
<t><f>ⓓ</f> Jag har befallt mina heliga</t> <t>och kallat mina krigare</t> <t>till mitt vredesverk,</t> <t>min stolta, jublande skara. <pb/></t>


text:
<t>Hör, det dånar på bergen</t> <t>som av ett stort folk!</t> <t>Hör, det sorlar av riken,</t> <t>av samlade hednafolk!</t> <t>HERREN Sebaot mönstrar</t> <t>sin krigshär.</t>


text:
<t>De kommer från fjärran land,</t> <t>från himlens ände,</t> <t>HERREN och hans vredes redskap,</t> <t>för att fördärva hela landet.</t>


text:
<t><f>ⓔ</f> Jämra er, för HERRENS dag är nära.</t> <t>Den kommer som förödelse</t> <t>från den Allsmäktige.</t>


text:
<t><f>ⓖ</f> De grips av skräck,</t> <t>av plågor och smärtor,</t> <t>av vånda som en födande kvinna.</t> <t>Häpen stirrar den ene på den andre,</t> <t>deras ansikten blossar</t> <t>som lågor av eld. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓗ</f> Se, HERRENS dag kommer,</t> <t>fruktansvärd med harm</t> <t>och brinnande vrede,</t> <t>för att ödelägga landet</t> <t>och utrota syndarna som bor där.</t>


text:
<t><f>ⓘ</f> För himlens stjärnor och stjärnbilder</t> <t>ger inte längre sitt ljus.</t> <t>Solen går upp mörk</t> <t>och månen ger inte sitt sken.<f>[87]</f></t>


text:
<t><f>ⓙ</f> Jag ska straffa</t> <t>världen för dess ondska,</t> <t>de gudlösa för deras skuld.</t> <t>Jag ska göra slut</t> <t>på de stoltas övermod</t> <t>och slå ner tyrannernas högmod.</t>


text:
<t><f>ⓚ</f> Jag ska göra människor</t> <t>mer sällsynta än fint guld,</t> <t>män mer sällsynta</t> <t>än guld från Ofir.</t>


text:
<t><f>ⓛ</f> Därför ska jag få himlen att darra</t> <t>och jorden att gunga och skaka</t> <t>i sina grundvalar —</t> <t>genom HERREN Sebaots harm,</t> <t>på hans brinnande vredes dag.</t>


text:
<t>Som bortjagade gaseller</t> <t>och får som ingen samlar</t> <t>ska de alla vända hem och fly,</t> <t>var och en till sitt folk och land.</t>


text:
<t>Var och en som påträffas</t> <t>ska bli genomborrad,</t> <t>var och en som grips</t> <t>ska falla för svärd.</t>


text:
<t><f>ⓜ</f> Deras spädbarn ska krossas</t> <t>inför deras ögon,</t> <t>deras hus ska plundras</t> <t>och deras kvinnor våldtas. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓝ</f> Se, jag ska egga upp mederna<f>[88]</f></t> <t>mot dem,</t> <t>de som inte bryr sig om silver</t> <t>och inte frågar efter guld.</t>


text:
<t><f>ⓞ</f> Deras bågar fäller unga män,</t> <t>de har inget förbarmande</t> <t>med fostret i moderlivet,</t> <t>deras ögon har inget medlidande</t> <t>med barn.</t>


text:
<t><f>ⓟ</f> Med Babel, rikenas krona,</t> <t>kaldeernas vackra stolthet,</t> <t>ska det gå som när Gud</t> <t>ödelade Sodom och Gomorra.</t>


text:
<t>Aldrig mer ska det bli bebyggt,</t> <t>från släkte till släkte</t> <t>ska det ligga obebott.</t> <t>Ingen arab ska där slå upp sitt tält,</t> <t>ingen herde slå läger</t> <t>med sin hjord.</t>


text:
<t><f>ⓠ</f> Där ska öknens djur lägga sig ner,</t> <t>dess hus ska fyllas av ugglor.</t> <t>Där ska strutsar bo,</t> <t>där ska getabockar</t> <t>hoppa omkring.</t>


text:
<t>Schakaler ska tjuta i dess slott</t> <t>och ökenhundar</t> <t>i de praktfulla palatsen.</t> <t>Dess tid kommer snart,</t> <t>dess dagar ska inte fördröjas.</t>


text:
<pb/><f>ⓡ</f> HERREN ska förbarma sig över Jakob och än en gång utvälja Israel och låta dem få ro i deras eget land. Främlingar ska ansluta sig till dem och hålla sig till Jakobs hus.


text:
<f>ⓢ</f> Folken ska ta dem och föra dem hem, och Israels hus ska få dem som sin egendom i HERRENS land som tjänare och tjänarinnor. Så ska deras fångvaktare bli deras fångar, och de ska råda över sina förtryckare.


text:
<pb/>På den dag då HERREN ger dig ro från din smärta och oro och från det hårda arbete som du tvingats göra,


text:
<f>ⓣ</f> ska du ta upp denna sång över Babels kung och säga: <pb/><t>"Vilket slut förtryckaren har fått!</t> <t>Indrivningen av guld<f>[89]</f> är över.</t>


text:
<t>som i grymhet slog folken</t> <t>med slag på slag</t> <t>och i vrede härskade över folkslagen</t> <t>med skoningslös förföljelse.</t>


text:
<t>Även cypresserna gläds över ditt fall,</t> <t>likaså Libanons cedrar<f>[90]</f>:</t> <t>’Nu när du ligger där</t> <t>kommer ingen och hugger</t> <t>ner oss.’ <pb/></t>


text:
<t>Dödsriket därnere</t> <t>kommer i rörelse för din skull,</t> <t>för att ta emot dig</t> <t>när du kommer.</t> <t>Det väcker de avlidnas andar</t> <t>för din skull,</t> <t>jordens alla härskare,</t> <t>och låter hednafolkens alla kungar</t> <t>resa sig från sina troner.</t>


text:
<t>Alla börjar de tala</t> <t>och säger till dig:</t> <t>’Du har också blivit maktlös som vi,</t> <t>du har blivit som en av oss.’</t>


text:
<t><f>ⓥ</f> Din prakt for ner till dödsriket,</t> <t>med dina harpors buller.</t> <t>Förruttnelse är bädden under dig</t> <t>och maskar ditt täcke. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓦ</f> Hur har du inte fallit från himlen,</t> <t>du strålande stjärna,</t> <t>du gryningens son!</t> <t>Hur har du inte blivit fälld</t> <t>till jorden,</t> <t>du som slog ner folken till marken!</t>


text:
<t><f>ⓧ</f> Du sade i ditt hjärta:</t> <t>’Jag ska stiga upp till himlen,</t> <t>jag ska resa min tron</t> <t>ovanför Guds stjärnor<f>[91]</f>.</t> <t>Jag ska sätta mig på mötesberget</t> <t>längst upp i norr.<f>[92]</f></t>


text:
<t>De som ser dig stirrar på dig,</t> <t>de granskar dig och säger:</t> <t>’Är detta den man</t> <t>som fick jorden att darra</t> <t>och riken att skaka,</t>


text:
<t>som gjorde jorden till en öken</t> <t>och förstörde dess städer,</t> <t>och som aldrig släppte hem</t> <t>sina fångar?’</t>


text:
<t>men du är utkastad ur din grav</t> <t>som en föraktad gren,</t> <t>täckt av dräpta män</t> <t>som genomborrats av svärd</t> <t>och förts ner till gropens stenar.</t> <t>Du är som ett förtrampat as.</t>


text:
<t>Du ska inte få vila i en grav som de,</t> <t>för du fördärvade ditt eget land</t> <t>och dräpte ditt eget folk." <pb/>Förbrytarnas avkomma</t> <t>ska man aldrig mer nämna.</t>


text:
<t>Ordna ett blodbad på hans söner</t> <t>för deras fäders missgärning.</t> <t>De får inte resa sig</t> <t>och ta över landet</t> <t>och fylla jordens yta med städer. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓩ</f> Jag ska resa mig mot dem,</t> <t>säger HERREN Sebaot,</t> <t>och utrota ur Babel</t> <t>både namn och överlevande,</t> <t>både barn och ättlingar,</t> <t>säger HERREN.</t>


text:
<t><f>ⓐ</f> Jag ska göra det</t> <t>till ett tillhåll för hägrar</t> <t>och fylla det med sumpsjöar,</t> <t>jag ska sopa bort det</t> <t>med ödeläggelsens kvast,</t> <t>säger HERREN Sebaot.</t>


text:
<t>HERREN Sebaot har svurit och sagt:</t> <t>Sannerligen, som jag har tänkt,</t> <t>så ska det ske,</t> <t>det jag beslutat ska bli verklighet.</t>


text:
<t><f>ⓑ</f> Jag ska krossa Assur i mitt land<f>[93]</f>,</t> <t>trampa ner honom på mina berg.</t> <t>Då ska hans ok lyftas av dem,</t> <t>hans börda lyftas från deras axlar.</t>


text:
<t>Detta är det beslut</t> <t>som är fattat om hela jorden,</t> <t>detta är den hand</t> <t>som är uträckt över alla folk.</t>


text:
<t><f>ⓒ</f> När HERREN Sebaot har beslutat det,</t> <t>vem kan då göra det om intet?</t> <t>Hans hand är uträckt,</t> <t>vem kan då hindra den?</t>


text:
<pb/><t><f>ⓔ</f> Gläd er inte, alla ni filisteer,</t> <t>över att staven som slog er<f>[95]</f></t> <t>är bruten.</t> <t>För från ormens rot</t> <t>ska det komma en huggorm,</t> <t>och dess avkomma</t> <t>blir en vajande giftorm<f>[96]</f>.</t>


text:
<t>De utblottades förstfödda</t> <t>ska finna bete,</t> <t>de fattiga ska vila i trygghet.</t> <t>Men din rot ska jag döda</t> <t>genom svält,</t> <t>de som blir kvar av dig ska dräpas.</t>


text:
<t><f>ⓕ</f> Jämra dig, du port!</t> <t>Ropa, du stad!</t> <t>Alla i filisteernas land</t> <t>smälter bort av ångest,</t> <t>för ett rökmoln kommer norrifrån<f>[97]</f></t> <t>och ingen blir efter</t> <t>i fiendernas led.</t>


text:
<t><f>ⓖ</f> Vad ska man svara</t> <t>det främmande folkets</t> <t>sändebud?</t> <t>Att HERREN har grundat Sion,</t> <t>och där har de betryckta</t> <t>i hans folk sin tillflykt.</t>


text:
<pb/><f>ⓗ</f> Profetia om Moab. <pb/><t>På en natt är Ar-Moab ödelagt</t> <t>och förstört.</t> <t>På en natt är Kir-Moab ödelagt</t> <t>och tystat.<f>[98]</f></t>


text:
<t><f>ⓘ</f> Han går upp till sitt tempel,</t> <t>till Dibon</t> <t>och upp på offerhöjderna</t> <t>för att gråta.</t> <t>Över Nebo och Medeba</t> <t>jämrar sig Moab,</t> <t>alla huvuden där är rakade,</t> <t>alla skägg avskurna.</t>


text:
<t>På deras gator har man svept sig</t> <t>i säcktyg.</t> <t>På deras tak och på deras torg</t> <t>jämrar sig alla,</t> <t>medan tårarna rinner.</t>


text:
<t><f>ⓙ</f> Heshbon och Eleale höjer sorgerop,</t> <t>det hörs ända till Jahas.</t> <t>Därför jämrar sig Moabs krigare,</t> <t>deras själ våndas i dem. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓚ</f> Mitt hjärta sörjer över Moab.</t> <t>Flyktingarna därifrån flyr till Soar<f>[99]</f>,</t> <t>till Eglat-Shelishija.</t> <t>Under gråt stiger man upp</t> <t>på Halluhits höjd,</t> <t>på vägen till Horonajim</t> <t>höjs sorgerop över förstörelsen,</t>


text:
<t><f>ⓛ</f> för Nimrims vatten</t> <t>blir torr ödemark,</t> <t>gräset torkar bort, brodden vissnar,</t> <t>inget grönt finns kvar.</t>


text:
<t>Resten av sina ägodelar,</t> <t>sina sparade tillhörigheter,</t> <t>bär man därför bort</t> <t>över Pilträdsbäcken<f>[100]</f>.</t>


text:
<t><f>ⓜ</f> Sorgeropen ljuder runt om</t> <t>i Moabs land.</t> <t>Deras jämmer når till Eglajim,</t> <t>deras klagan till Beer-Elim.</t>


text:
<t>För Dimons<f>[101]</f> vatten är fulla av blod,</t> <t>men ännu mer ska jag</t> <t>låta drabba Dimon:</t> <t>ett lejon för den som kommer</t> <t>undan från Moab</t> <t>och för dem som finns kvar</t> <t>i landet.</t>


text:
<pb/><f>ⓝ</f> Sänd lamm<f>[102]</f> till landets herre <pb/><t>från Sela genom öknen</t> <t>till dottern Sions berg.</t>


text:
<t>Som flyende fåglar utkastade</t> <t>ur fågelboet</t> <t>kommer Moabs döttrar</t> <t>till Arnons vadställen.</t>


text:
<t>"Ge oss råd, döm oss rättvist.</t> <t>Låt din skugga vara som natten</t> <t>nu mitt på dagen.</t> <t>Göm de fördrivna,</t> <t>röj inte flyktingarna!</t>


text:
<t>Låt Moabs fördrivna bo hos dig,</t> <t>var<f>[103]</f> ett gömställe för dem</t> <t>undan fördärvaren.</t> <t>När utpressaren inte finns mer,</t> <t>skövlingen är slut</t> <t>och förtryckaren försvunnen</t> <t>ur landet,</t>


text:
<t><f>ⓞ</f> då ska en tron befästas</t> <t>genom nåd.</t> <t>I trohet ska en furste sitta</t> <t>på den i Davids hydda,</t> <t>en som söker det rätta</t> <t>och främjar rättfärdighet." <pb/></t>


text:
<t>Vi har hört om Moabs stolthet,</t> <t>hur stolt han är,</t> <t>om hans högfärd, högmod</t> <t>och våldsamma vrede,</t> <t>och hans tomma skryt.</t>


text:
<t>Därför ska Moab jämra sig över Moab.</t> <t>Alla ska jämra sig.</t> <t>Över Kir-Haresets russinkakor</t> <t>ska ni sucka i djup bedrövelse,</t>


text:
<t><f>ⓟ</f> för Heshbons fält tynar bort,</t> <t>liksom Sibmas vinstockar.</t> <t>Deras ädla druvor slogs till marken</t> <t>av folkens herrar.</t> <t>Deras rankor nådde</t> <t>ända till Jaeser</t> <t>och bredde ut sig i öknen,</t> <t>deras grenar sträckte sig ut</t> <t>över havet.</t>


text:
<t>Därför gråter jag</t> <t>över Sibmas vinstockar,</t> <t>så som Jaeser gråter.</t> <t>Med mina tårar tänker jag</t> <t>dränka dig, Heshbon,</t> <t>och dig, Eleale.</t> <t>Glädjeropen över din mogna frukt</t> <t>och din kornskörd har upphört.</t>


text:
<t><f>ⓠ</f> Glädje och fröjd har försvunnit</t> <t>från de bördiga fälten</t> <t>och i vingårdarna hörs ingen sång,</t> <t>inget jubel.</t> <t>Ingen trampar vin i pressarna,</t> <t>på glädjeropen har jag gjort slut.</t>


text:
<t><f>ⓡ</f> Därför klagar mitt inre</t> <t>som en harpa över Moab,</t> <t>mitt innersta över Kir-Heres.</t>


text:
<t><f>ⓢ</f> För hur Moab än träder upp</t> <t>på offerhöjden</t> <t>och arbetar sig trött där,</t> <t>hur han än går</t> <t>till sin helgedom och ber,</t> <t>så uträttar han ingenting med det.</t>


text:
Men nu har HERREN åter talat och sagt: Inom tre år, så som daglönaren räknar åren, ska Moab i sin härlighet förnedras med alla sina stora skaror. Och det lilla som blir kvar ska vara obetydligt och maktlöst.


text:
<pb/><f>ⓤ</f> Profetia om Damaskus. <pb/><t>Se, Damaskus ska upphöra</t> <t>att vara en stad,</t> <t>det ska bli en ruinhög<f>[104]</f>.</t>


text:
<t>Aroers städer blir övergivna.</t> <t>De blir ett tillhåll för hjordar</t> <t>som lägger sig där</t> <t>utan att någon skrämmer dem.</t>


text:
<t><f>ⓥ</f> Och Efraims borg ska försvinna,</t> <t>likaså Damaskus kungadöme</t> <t>och resten av Aram.</t> <t>Det ska gå med dem som med</t> <t>Israels barns härlighet,</t> <t>säger HERREN Sebaot.</t>


text:
<t>När den dagen kommer,</t> <t>ska Jakobs härlighet förblekna</t> <t>och hans feta kropp magra.</t>


text:
<t><f>ⓦ</f> Det ska vara som när skördemannen</t> <t>samlar ihop säd</t> <t>och skördar axen med sin arm.</t> <t>Han ska då vara som en</t> <t>som plockar ax i Refaimdalen<f>[105]</f>.</t>


text:
<t>Bara en efterskörd lämnas kvar,</t> <t>som när man skakar ett olivträd.</t> <t>Två eller tre mogna oliver blir kvar</t> <t>högst uppe i toppen,</t> <t>fyra eller fem på trädets kvistar,</t> <t>säger HERREN, Israels Gud.</t>


text:
<t>På den dagen ska människorna</t> <t>blicka upp till sin Skapare,</t> <t>deras ögon ska se till Israels Helige.</t>


text:
<t><f>ⓧ</f> Människorna ska inte vända sin blick</t> <t>till de altaren</t> <t>som deras händer har gjort.</t> <t>De ska inte se till sina fingrars verk,</t> <t>inte till asherapålarna</t> <t>eller till solstoderna.</t>


text:
<t>På den dagen ska deras befästa städer</t> <t>vara som de övergivna fästen</t> <t>i skogen och på bergstopparna</t> <t>som övergavs när Israels barn</t> <t>drog in.</t> <t>Allt ska bli ödelagt,</t>


text:
<t><f>ⓨ</f> för du hade glömt</t> <t>din frälsnings Gud,</t> <t>du kom inte ihåg</t> <t>din styrkas klippa.</t> <t>Därför planterade du</t> <t>ljuvliga planteringar</t> <t>och satte främmande skott i dem.</t>


text:
<t>Den dag du planterade dem</t> <t>inhägnade du dem,</t> <t>och tidigt kom dina plantor</t> <t>att blomma,</t> <t>men skörden uteblev</t> <t>på skördedagen,</t> <t>då plågan blev mycket svår. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓩ</f> Hör larmet av många folk,</t> <t>det brusar som havet brusar.</t> <t>Det dånar av folkslag,</t> <t>det dånar</t> <t>som väldiga vatten dånar.</t>


text:
<t><f>ⓐ</f> Folkslag dånar,</t> <t>som stora vatten dånar.</t> <t>Men han tillrättavisar dem</t> <t>och de flyr bort i fjärran.</t> <t>De jagas som agnar</t> <t>för vinden på bergen,</t> <t>som virvlande löv för stormen.</t>


text:
<t><f>ⓑ</f> När kvällen är inne, se,</t> <t>då kommer plötslig skräck,</t> <t>och innan morgonen gryr</t> <t>är de borta.</t> <t>Detta är våra rövares del</t> <t>och våra plundrares lott.</t>


text:
<t><f>ⓒ</f> du som har sänt budbärare<f>[106]</f></t> <t>över havet,</t> <t>i papyrusbåtar över vattnet.</t> <t>Ge er av, ni snabba sändebud,</t> <t>till det resliga folket</t> <t>med glänsande hy,<f>[107]</f></t> <t>till det folk som är fruktat</t> <t>vida omkring,</t> <t>det starka och segerrika folket</t> <t>i landet som delas av floder. <pb/></t>


text:
<t>Alla ni världens invånare,</t> <t>ni som bor på jorden,</t> <t>se upp när man reser baner</t> <t>på bergen,</t> <t>lyssna när man blåser i basun!</t>


text:
<t>För så har HERREN sagt till mig:</t> <t>"Stilla ska jag se ner</t> <t>från min boning,</t> <t>som glödande sol</t> <t>från klar himmel,</t> <t>som dagg från moln</t> <t>under skördetidens hetta."</t>


text:
<t>För innan skördetiden är inne,</t> <t>när blomningen är över</t> <t>och blomman blir</t> <t>en mognande druva,</t> <t>ska han skära av<f>[108]</f> rankorna</t> <t>med vingårdskniv</t> <t>och hugga bort grenarna.</t>


text:
<t>Allt ska lämnas</t> <t>åt rovfåglarna i bergen</t> <t>och markens djur.</t> <t>På dem ska rovfåglarna</t> <t>tillbringa sommaren,</t> <t>på dem ska markens alla djur</t> <t>övervintra. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓓ</f> På den tiden ska gåvor bäras fram</t> <t>till HERREN Sebaot</t> <t>från det resliga folket<f>[109]</f></t> <t>med glänsande hy,</t> <t>från det folk som är fruktat</t> <t>vida omkring,</t> <t>det starka och segerrika folket</t> <t>i landet som delas av floder,</t> <t>till platsen för HERREN Sebaots namn,</t> <t>Sions berg.</t>


text:
<pb/><f>ⓔ</f> Profetia om Egypten. <pb/><t>Se, HERREN far fram på en snabb sky</t> <t>och kommer till Egypten.</t> <t>Egyptens avgudar bävar</t> <t>inför honom,</t> <t>och egyptiernas hjärtan smälter</t> <t>i deras bröst.</t>


text:
<t>Jag ska egga egyptier mot egyptier<f>[110]</f>,</t> <t>broder ska strida mot broder</t> <t>och vän mot vän,</t> <t>stad mot stad och rike mot rike.</t>


text:
<t><f>ⓕ</f> Egyptiernas mod ska försvinna,</t> <t>jag ska göra deras planer om intet.</t> <t>De ska fråga</t> <t>sina avgudar och trollkarlar,</t> <t>andebesvärjare och spåmän.</t>


text:
<t>Jag ska överlämna egyptierna</t> <t>i en hård herres hand,</t> <t>en grym kung ska råda över dem,</t> <t>säger Herren Gud Sebaot. <pb/></t>


text:
<t>Strömmarna ska stinka,</t> <t>Egyptens kanaler</t> <t>krympa och torka ut,</t> <t>rör och vass vissna bort.</t>


text:
<t><f>ⓗ</f> Ängarna<f>[111]</f> vid Nilen längs flodstranden</t> <t>och alla sädesfält vid floden</t> <t>ska torka ut,</t> <t>fördärvas och försvinna.</t>


text:
<t>Nilens fiskare ska klaga,</t> <t>alla som kastar ut krok i floden</t> <t>ska sörja,</t> <t>de som lägger ut nät i vattnet</t> <t>ska bli modlösa.</t>


text:
<t>De som arbetar med lin<f>[112]</f></t> <t>och de som väver fina tyger</t> <t>ska komma på skam.</t>


text:
<t>Landets stöttepelare<f>[113]</f> ska krossas</t> <t>och alla lönearbetare gripas</t> <t>av ångest. <pb/></t>


text:
<t>Soans<f>[114]</f> alla furstar står som dårar,</t> <t>faraos visaste rådgivare</t> <t>ger oförnuftiga råd.</t> <t>Hur kan ni säga till farao:</t> <t>"Jag är son till visa män,</t> <t>son till forntida kungar"?</t>


text:
<t>Var finns nu dina visa män?</t> <t>De kan få berätta för dig,</t> <t>de vet ju<f>[115]</f> det,</t> <t>vad HERREN Sebaot har beslutat</t> <t>om Egypten.</t>


text:
<t>Soans furstar har blivit dårar,</t> <t>Memfis<f>[116]</f> furstar är bedragna,</t> <t>de som var hörnstenar</t> <t>i Egyptens stammar</t> <t>har vilselett det.</t>


text:
<t><f>ⓘ</f> HERREN har utgjutit</t> <t>en förvirringens ande</t> <t>bland dem</t> <t>så att de vilseleder Egypten</t> <t>i allt det gör,</t> <t>likt en berusad</t> <t>som raglar i sina spyor.</t>


text:
<t><f>ⓙ</f> Egypten kan inget uträtta,</t> <t>varken huvud eller svans,</t> <t>palmtopp eller sävstrå. <pb/></t>


text:
<t>På den dagen ska egyptierna</t> <t>vara som kvinnor.</t> <t>De ska darra och vara rädda</t> <t>för HERREN Sebaots lyfta hand</t> <t>när han lyfter den mot dem.</t>


text:
<t>Och Juda land ska bli en skräck</t> <t>för egyptierna.</t> <t>Så ofta någon nämner det för dem</t> <t>ska de bli rädda,</t> <t>på grund av det beslut som</t> <t>HERREN Sebaot har fattat mot dem.</t>


text:
<pb/><f>ⓚ</f> På den dagen ska det finnas fem städer<f>[117]</f> i Egyptens land som talar Kanaans språk och svär vid HERREN Sebaot. En av dem ska heta Ir-Haheres<f>[118]</f>.


text:
<f>ⓛ</f> På den tiden ska ett altare vara rest åt HERREN mitt i Egyptens land och en stod åt HERREN vid landets gräns.


text:
<f>ⓜ</f> De ska vara till tecken och vittnesbörd om HERREN Sebaot i Egyptens land. För när de ropar till HERREN på grund av förtryckarna ska han sända dem en frälsare och förkämpe som<f>[119]</f> ska befria dem.


text:
<f>ⓝ</f> HERREN ska göra sig känd för egyptierna, och egyptierna ska på den tiden lära känna HERREN. De ska tjäna honom med slaktoffer och matoffer och ge löften åt HERREN och uppfylla dem.


text:
Så ska HERREN slå Egypten, slå men också hela. När de omvänder sig till HERREN ska han bönhöra dem och hela dem.


text:
<pb/>På den dagen ska det finnas en banad väg mellan Egypten och Assyrien, och assyrierna ska komma in i Egypten och egyptierna in i Assyrien, och egyptierna ska tjäna HERREN tillsammans med assyrierna.


text:
På den dagen ska Israel vara den tredje vid sidan av Egypten och Assyrien, en välsignelse mitt på jorden.


text:
HERREN Sebaot ska välsigna dem och säga: <pb/><t>Välsignat är Egypten, mitt folk,</t> <t>och Assyrien, mina händers verk,</t> <t>och Israel, min arvedel!</t>


text:
<pb/><f>ⓞ</f> Det år då Tartan<f>[120]</f>, utsänd av Assyriens kung Sargon, kom till Ashdod<f>[121]</f> och belägrade och intog det,


text:
<f>ⓟ</f> på den tiden talade HERREN genom Jesaja, Amos son. Han sade: "Gå och lossa säcktyget från dina höfter och ta av dig skorna från fötterna." Han gjorde så och gick naken och barfota.


text:
<f>ⓠ</f> Sedan sade HERREN: "Liksom min tjänare Jesaja har gått naken och barfota och nu i tre år varit ett tecken och förebud om Egypten och Nubien,


text:
så ska Assyriens kung låta fångarna från Egypten och de fördrivna från Nubien<f>[122]</f>, både unga och gamla, föras bort nakna och barfota, med blottad bak, till skam för Egypten.


text:
<f>ⓡ</f> Då ska de bli förfärade och skämmas över Nubien som var deras hopp och över Egypten som var deras ära.


text:
På den dagen ska de som bor vid denna kust säga: Se, så gick det med dem som var vårt hopp, dem som vi flydde till för att få hjälp och räddning från Assyriens kung. Hur ska då vi komma undan?"


text:
<pb/><f>ⓢ</f> Profetia om Öknen vid havet<f>[123]</f>. <pb/><t>Likt en storm som far fram</t> <t>i Negev</t> <t>kommer det från öknen,</t> <t>från det fruktansvärda landet.</t>


text:
<t><f>ⓣ</f> En hemsk syn</t> <t>har uppenbarats för mig:</t> <t>"Bedragaren bedrar,</t> <t>plundraren plundrar.</t> <t>Dra upp, Elam!</t> <t>Träng på, Mediens<f>[124]</f> folk!</t> <t>På all suckan ska jag göra slut."</t>


text:
<t><f>ⓤ</f> Därför är mina höfter fulla</t> <t>av smärta,</t> <t>jag har gripits av ångest</t> <t>som en födande kvinnas ångest.</t> <t>Jag är nertryckt</t> <t>så att jag inte kan höra,</t> <t>jag är bestört</t> <t>så att jag inte kan se.</t>


text:
<t>Mitt hjärta är utom sig,</t> <t>bävan överväldigar mig.</t> <t>Skymningen som jag längtade efter</t> <t>får mig att darra.</t>


text:
<t><f>ⓥ</f> Man dukar bordet, sätter ut vakt,<f>[125]</f></t> <t>äter och dricker.</t> <t>Res er, ni furstar!</t> <t>Smörj era sköldar! <pb/></t>


text:
<t><f>ⓦ</f> För så har HERREN sagt till mig:</t> <t>"Gå och ställ ut en väktare.</t> <t>Han ska meddela vad han ser.</t>


text:
<t>Ser han ett tåg av ryttare i par,</t> <t>ryttare på åsnor och på kameler,</t> <t>ska han ge noga akt,</t> <t>mycket noga.</t>


text:
<t><f>ⓧ</f> Han började ryta som ett lejon<f>[126]</f>:</t> <t>"Herre, här står jag ständigt</t> <t>på vakt, dagen lång,</t> <t>jag står här på min post</t> <t>natt efter natt.</t>


text:
<t><f>ⓨ</f> Och se, här kommer en vagn</t> <t>med män och ryttare<f>[127]</f> i par!"</t> <t>Och han tog till orda och sade:</t> <t>"Det har fallit! Babel har fallit<f>[128]</f>!</t> <t>Alla dess avgudabilder</t> <t>är slagna till marken."</t>


text:
<t>Du mitt krossade</t> <t>och söndertröskade folk,</t> <t>vad jag har hört från HERREN Sebaot,</t> <t>Israels Gud,</t> <t>det har jag förkunnat för er.</t>


text:
<t><f>ⓩ</f> Profetia om Duma<f>[129]</f>. <pb/>Man ropar till mig från Seir:</t> <t>"Väktare, vad är kvar av natten?</t> <t>Väktare, vad är kvar av natten?"</t>


text:
<t>Väktaren svarar:</t> <t>"Morgon kommer,</t> <t>ändå är det natt.</t> <t>Vill ni fråga mer, så fråga.</t> <t>Kom tillbaka igen."</t>


text:
<t><f>ⓐ</f> Profetia om Arabien. <pb/>Ni ska bo i Arabiens vildmark,</t> <t>ni karavaner från Dedan.<f>[130]</f></t>


text:
<t>Möt de törstande med vatten.</t> <t>De som bor i Temas land</t> <t>ska möta flyktingarna med bröd,</t>


text:
<t>för de flyr undan svärd,</t> <t>undan draget svärd och spänd båge,</t> <t>undan krigets tunga börda.</t>


text:
<t><f>ⓑ</f> För så har Herren sagt till mig:</t> <t>Inom ett år,</t> <t>så som daglönaren räknar året,</t> <t>ska all Kedars<f>[131]</f> härlighet vara borta,</t>


text:
<t>och få ska vara kvar</t> <t>av de många bågskyttarna,</t> <t>Kedars väldiga krigare.</t> <t>För så har HERREN, Israels Gud, talat.</t>


text:
<pb/><f>ⓒ</f> Profetia om Synernas dal<f>[132]</f>. <pb/><t>Vad fattas dig,</t> <t>eftersom allt ditt folk</t> <t>går upp på taken?</t>


text:
<t>Du larmfyllda, bullrande stad,</t> <t>du sorglösa stad!</t> <t>Dina fallna</t> <t>har inte fallit för svärd,</t> <t>de dog inte i strid.</t>


text:
<t><f>ⓓ</f> Alla dina furstar</t> <t>har flytt tillsammans,</t> <t>utan bågskott blev de fångar.</t> <t>Alla som påträffades hos dig</t> <t>blev fångar,</t> <t>hur långt bort de än flydde.</t>


text:
<t><f>ⓔ</f> Därför säger jag:</t> <t>Vänd bort blicken från mig,</t> <t>jag måste gråta bittert.</t> <t>Försök inte trösta mig över dottern</t> <t>mitt folks undergång. <pb/></t>


text:
<t>Ja, det kommer en dag</t> <t>av förvirring, nertrampning</t> <t>och bestörtning</t> <t>från Herren Gud Sebaot</t> <t>i Synernas dal,</t> <t>med nerbrutna murar</t> <t>och rop upp mot berget.</t>


text:
<t>Elam bär kogret,</t> <t>vagnkämpar och ryttare</t> <t>följer honom.</t> <t>Kir<f>[133]</f> har blottat skölden.</t>


text:
<t>Dina skönaste dalar fylls med vagnar,</t> <t>och ryttare har ställt upp sig</t> <t>vid porten. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓕ</f> Han tog bort skyddet från Juda.</t> <t>Den dagen ser du dig om</t> <t>efter vapnen i Skogshuset<f>[134]</f>.</t>


text:
<t>Ni ser att Davids stad</t> <t>har många rämnor,</t> <t>och ni samlar upp vattnet</t> <t>i Nedre dammen.<f>[135]</f></t>


text:
<t><f>ⓗ</f> Mellan de båda murarna</t> <t>gör ni en behållare</t> <t>för vattnet från Gamla dammen.</t> <t>Men ni ser inte upp</t> <t>till honom som har gjort detta,</t> <t>till honom som har bestämt det</t> <t>för länge sedan. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓘ</f> Herren Gud Sebaot kallar er</t> <t>på den dagen till gråt och sorg,</t> <t>till att raka era huvuden</t> <t>och klä er i säcktyg.</t>


text:
<t><f>ⓙ</f> Men i stället blev det</t> <t>munterhet och glädje.</t> <t>Ni dödar oxar och slaktar får,</t> <t>ni äter kött och dricker vin:</t> <t>"Låt oss äta och dricka,</t> <t>för i morgon dör vi."<f>[136]</f></t>


text:
<pb/>Men HERREN Sebaot uppenbarade detta i mina öron: Sannerligen, denna er missgärning ska inte bli försonad så länge ni lever, säger Herren Gud Sebaot.


text:
Vad gör du här? Vem tänker du lägga här, eftersom du hugger ut en grav åt dig<f>[137]</f> här? Du hugger ut din grav högt uppe, du urholkar klippan till en boning åt dig.


text:
Han ska rulla ihop dig till ett nystan och kasta bort dig som en boll till ett vidsträckt land. Där ska du dö, och dit ska dina härliga vagnar komma. Du är en skamfläck för din herres hus.


text:
Honom ska jag klä i din dräkt, jag ska spänna på honom ditt bälte och lägga ditt ämbete i hans hand, så att han blir en far för Jerusalems invånare och för Juda hus.


text:
<f>ⓛ</f> Jag ska ge honom nyckeln till Davids hus att bära. Han ska öppna så att ingen kan stänga<f>[140]</f> och stänga så att ingen kan öppna.


text:
<pb/><f>ⓜ</f> Jag ska slå in honom som en stadig spik i en fast vägg, och han ska bli som en härlig tron för sin fars hus.


text:
Och på honom ska de hänga all härlighet i hans fars hus, ättlingar och avkomlingar, alla små kärl, både skålar och alla slags krukor.


text:
På den dagen, säger HERREN Sebaot, ska spiken som var inslagen i den fasta väggen tas bort, huggas av och falla ner. Bördan som hängde på den ska förstöras. Så har HERREN talat.


text:
<pb/><f>ⓝ</f> Profetia om Tyrus<f>[141]</f>. <pb/><t>Jämra er, ni Tarshishskepp,</t> <t>för det är ödelagt,</t> <t>utan hus och utan ingång.</t> <t>Från kitteernas land<f>[142]</f></t> <t>når budskapet dem.</t>


text:
<t>Sitt stumma, ni kustlandets invånare!</t> <t>Köpmän från Sidon,</t> <t>sjöfarande män, uppfyllde dig.</t>


text:
<t>Av Shihors<f>[143]</f> säd</t> <t>och Nilflodens skördar</t> <t>gjorde du vinster</t> <t>genom att fara över stora vatten</t> <t>och driva handel.</t> <t>Du blev en marknadsplats</t> <t>för folken.</t>


text:
<t>Stå där med skam, Sidon,</t> <t>för havet har sagt,</t> <t>havets fäste säger:</t> <t>"Jag har inte haft födslosmärtor,</t> <t>inte fött barn,</t> <t>inte fött upp unga män</t> <t>eller fostrat jungfrur."</t>


text:
<t><f>ⓞ</f> Är detta er stolta stad</t> <t>från forna dagar,</t> <t>vars fötter bar henne bort</t> <t>för att bosätta sig i fjärran?</t>


text:
<t><f>ⓟ</f> Vem har bestämt detta om Tyrus,</t> <t>hon som delade ut kronor,</t> <t>hon vars köpmän var furstar</t> <t>och vars handelsmän</t> <t>var jordens stormän.</t>


text:
<t>HERREN Sebaot har bestämt det,</t> <t>för att slå ner all stolt härlighet</t> <t>och ödmjuka jordens alla stormän.</t>


text:
<t>Bred ut dig över ditt land</t> <t>som Nilfloden,</t> <t>du dotter Tarshish.</t> <t>Du bär ingen boja mer.</t>


text:
<t><f>ⓠ</f> Han räckte ut sin hand över havet,</t> <t>han fick kungariken att skaka.</t> <t>HERREN befallde att Kanaans fästen</t> <t>skulle ödeläggas.</t>


text:
<t>Han sade:</t> <t>"Du ska aldrig mer stoltsera,</t> <t>du kränkta jungfru, dotter Sidon<f>[145]</f>.</t> <t>Bryt upp och dra bort</t> <t>till kitteernas land.</t> <t>Men inte heller där ska du få ro.</t>


text:
<t>Se på kaldeernas land,</t> <t>det folket finns inte mer.<f>[146]</f></t> <t>Assyrierna gav det landet</t> <t>åt ökendjur.</t> <t>De reste sina belägringstorn,</t> <t>rev ner dess borgar</t> <t>och förvandlade det till en grushög.</t>


text:
<pb/><f>ⓡ</f> På den dagen ska Tyrus vara bortglömt i sjuttio år, lika länge som en kungs dagar. Men efter sjuttio år ska det gå med Tyrus som i visan om den prostituerade:


text:
<pb/><t>"Ta din harpa och gå runt i staden,</t> <t>du bortglömda prostituerade.</t> <t>Spela vackert och sjung flitigt,</t> <t>så att du blir ihågkommen."</t>


text:
<pb/>För efter sjuttio år ska HERREN se till Tyrus, och hon ska åter ta emot prostitutionspengar och begå otukt med jordens alla länder i hela världen.


text:
<f>ⓢ</f> Men hennes handelsvinst och hennes lön ska helgas åt HERREN. Det ska inte lagras eller läggas undan, utan hennes vinst ska gå till dem som bor inför HERRENS ansikte, för att de ska få äta sig mätta och ha praktfulla kläder.


text:
<pb/><f>ⓣ</f> Se, HERREN tömmer jorden <pb/><t>och ödelägger den.</t> <t>Han omvälver dess yta</t> <t>och skingrar dess invånare.</t>


text:
<t><f>ⓤ</f> Det går prästen som folket,</t> <t>husbonden som tjänaren,</t> <t>husmodern som tjänarinnan,</t> <t>säljaren som köparen,</t> <t>låntagaren som långivaren,</t> <t>den skuldsatte</t> <t>som borgensmannen.</t>


text:
<t><f>ⓥ</f> Jorden blir helt ödelagd</t> <t>och fullständigt utplundrad,</t> <t>för HERREN har talat detta ord. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓦ</f> Jorden sörjer och vissnar,</t> <t>världen tynar bort och vissnar,</t> <t>jordens stolta folk tynar bort.</t>


text:
<t><f>ⓧ</f> Jorden har blivit orenad</t> <t>under sina invånare,</t> <t>för de har överträtt</t> <t>Guds undervisning,</t> <t>kränkt lagarna</t> <t>och brutit det eviga förbundet.</t>


text:
<t><f>ⓨ</f> Därför förtär en förbannelse jorden,</t> <t>de som bor på den</t> <t>måste straffas för sin skuld.</t> <t>Därför blir jordens invånare färre<f>[147]</f>,</t> <t>bara några få är kvar. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓩ</f> Det är slut med tamburinernas fröjd,</t> <t>de gladas sorl har slutat.</t> <t>Det är slut med harpans glädje.</t>


text:
<t><f>ⓐ</f> Ute på gatorna</t> <t>hörs sorgerop över vinet.</t> <t>All glädje har förmörkats,</t> <t>all jordens fröjd har flytt.</t>


text:
<t><f>ⓑ</f> För det ska bli</t> <t>på jorden bland folken</t> <t>som när oliver slås ner,</t> <t>som vid en efterskörd</t> <t>när vinskörden är slut. <pb/></t>


text:
<t>De höjer sin röst och ropar av fröjd,</t> <t>de jublar högt från havet</t> <t>över HERRENS höghet:</t>


text:
<t><f>ⓒ</f> Från jordens ände</t> <t>hör vi lovsånger:</t> <t>"Ära till den Rättfärdige!" <pb/>Men jag sade:</t> <t>Jag förgås, jag förgås, ve mig!</t> <t>Förrädare förråder,</t> <t>förrädiskt förråder förrädarna.</t>


text:
<t><f>ⓔ</f> Det ska ske att den som flyr</t> <t>från farans rop störtar</t> <t>i fallgropen,</t> <t>och den som kommer upp</t> <t>ur fallgropen fångas i fällan,</t> <t>för fönstren i höjden är öppna</t> <t>och jordens grundvalar skakar.</t>


text:
<t>Jorden brister, ja, den brister.</t> <t>Jorden rämnar, ja, den rämnar.</t> <t>Jorden vacklar, ja, den vacklar.</t>


text:
<t>Jorden raglar som en drucken.</t> <t>Den svajar fram och tillbaka</t> <t>som en vakthydda i trädets topp.</t> <t>Dess missgärning vilar tung</t> <t>på den.</t> <t>Den ska falla och inte mer resa sig. <pb/></t>


text:
<t>På den dagen ska HERREN straffa</t> <t>höjdens här<f>[148]</f> uppe i höjden</t> <t>och jordens kungar nere på jorden.</t>


text:
<t><f>ⓕ</f> De ska samlas ihop</t> <t>som fångar i fånggropen,</t> <t>de ska stängas inne i fängelse.</t> <t>Efter lång tid når straffet dem.</t>


text:
<t><f>ⓖ</f> Då ska månen blygas</t> <t>och solen skämmas,</t> <t>för HERREN Sebaot ska då vara kung</t> <t>på Sions berg och i Jerusalem</t> <t>och inför sina äldste, i härlighet.</t>


text:
<pb/><f>ⓗ</f> HERRE, du är min Gud! <pb/><t>Jag vill upphöja dig,</t> <t>jag vill prisa ditt namn,</t> <t>för du gör underbara ting,</t> <t>dina beslut från forna tider</t> <t>med trofasthet och sanning.</t>


text:
<t>Du har gjort stad till stenhög,</t> <t>befäst stad till ruiner.</t> <t>Främlingarnas fäste</t> <t>ska inte längre vara en stad,</t> <t>det ska aldrig mer byggas upp.</t>


text:
<t>Därför ska det mäktiga folket</t> <t>ära dig,</t> <t>de skoningslösa hedningarnas</t> <t>städer frukta dig.</t>


text:
<t><f>ⓘ</f> Du är ett skydd för den svage,</t> <t>ett skydd för den fattige</t> <t>i hans nöd,</t> <t>en tillflykt undan storm,</t> <t>en skugga undan hetta.</t> <t>För de skoningslösas andedräkt</t> <t>är som en storm mot en vägg.</t>


text:
<t>Som du kuvar hettan</t> <t>när det är som torrast,</t> <t>så kuvar du främlingarnas larm.</t> <t>Som hettan dämpas</t> <t>av molnets skugga,</t> <t>så dämpas de skoningslösas sång.</t>


text:
<t><f>ⓙ</f> HERREN Sebaot ska på detta berg</t> <t>göra en festmåltid för alla folk,</t> <t>en festmåltid med feta rätter</t> <t>och lagrade viner,</t> <t>feta, mustiga rätter</t> <t>och lagrat, klarat vin.</t>


text:
<t><f>ⓚ</f> Han ska på detta berg utplåna</t> <t>den slöja som beslöjar alla folk,</t> <t>det täckelse som täcker</t> <t>alla folkslag.</t>


text:
<t><f>ⓛ</f> Han ska utplåna döden för evigt.</t> <t>Herren Gud ska torka tårarna</t> <t>från alla ansikten</t> <t>och ta bort sitt folks vanära</t> <t>från hela jorden,</t> <t>för HERREN har talat.<f>[149]</f> <pb/></t>


text:
<t><f>ⓜ</f> På den dagen ska man säga:</t> <t>Se, här är vår Gud!</t> <t>Honom hoppades<f>[150]</f> vi på,</t> <t>att han skulle frälsa oss.</t> <t>Ja, här är HERREN</t> <t>som vi hoppades på.</t> <t>Låt oss vara glada och jubla</t> <t>över hans frälsning. <pb/></t>


text:
<t>För HERRENS hand</t> <t>ska vila över detta berg,</t> <t>men Moab ska trampas ner</t> <t>i sitt land</t> <t>som halm trampas ner</t> <t>i gödselhögen.</t>


text:
<t>Där ska han breda ut sina händer</t> <t>som simmaren gör</t> <t>för att simma,</t> <t>men hans stolthet ska brytas ner</t> <t>trots hans händers alla konster.</t>


text:
<t><f>ⓝ</f> Ja, dina murars höga fästningsverk</t> <t>störtar han och ödmjukar,</t> <t>han tar ner dem till jorden,</t> <t>ner i stoftet.</t>


text:
<pb/><f>ⓞ</f> På den dagen ska man sjunga denna sång i Juda land: <pb/><t>Vi har en stark stad.</t> <t>Frälsningen gör han</t> <t>till murar och värn.</t>


text:
<t><f>ⓟ</f> Öppna portarna</t> <t>och låt ett rättfärdigt folk tåga in,</t> <t>ett folk som förblir troget.</t>


text:
<t><f>ⓠ</f> Den som är fast i sitt sinne</t> <t>bevarar du i frid,</t> <t>i frid, för han förtröstar på dig.</t>


text:
<t><f>ⓢ</f> Han störtar ner dem som tronar</t> <t>i höjden,</t> <t>den stolta staden ödmjukar han.</t> <t>Han slår den ner till jorden,</t> <t>han tar ner den i stoftet.</t>


text:
<t><f>ⓤ</f> Den rättfärdiges väg är jämn.</t> <t>Du, den Rättvise,</t> <t>jämnar den rättfärdiges stig.</t>


text:
<t><f>ⓥ</f> Ja, på dina domars väg, HERRE,</t> <t>väntar vi dig.</t> <t>Ditt namn och din ära</t> <t>är vår själs längtan.</t>


text:
<t><f>ⓦ</f> Min själ längtar efter dig om natten,</t> <t>anden i mig söker dig,</t> <t>för när dina domar drabbar jorden</t> <t>lär sig världens invånare</t> <t>rättfärdighet.</t>


text:
<t>När den ogudaktige får nåd</t> <t>lär han sig inte rättfärdighet.</t> <t>I det land där rätt skulle råda</t> <t>handlar han orätt,</t> <t>han ser inte HERRENS höghet.</t>


text:
<t>HERRE, din hand är upplyft,</t> <t>men de ser det inte.</t> <t>De ska se din iver för folket</t> <t>och blygas,</t> <t>den eld som är avsedd</t> <t>för dina fiender ska förtära dem.</t>


text:
<t><f>ⓧ</f> HERRE, du ska ge oss frid,</t> <t>för allt som vi har uträttat</t> <t>har du utfört åt oss.</t>


text:
<t>HERRE vår Gud, andra herrar än du</t> <t>har härskat över oss,</t> <t>men bara genom dig</t> <t>prisar vi ditt namn.</t>


text:
<t><f>ⓨ</f> De är döda, de får inte liv igen,</t> <t>deras andar kan inte uppstå.</t> <t>Därför har du gripit in</t> <t>och förgjort dem,</t> <t>du har utplånat minnet av dem. <pb/></t>


text:
<t>Du har förökat folket, HERRE.</t> <t>Du har förökat folket</t> <t>och visat dig härlig,</t> <t>du har utvidgat</t> <t>landets alla gränser.</t>


text:
<t><f>ⓩ</f> HERRE, i nöden sökte de dig,</t> <t>de utgöt tysta böner</t> <t>när din tillrättavisning</t> <t>drabbade dem.</t>


text:
<t><f>ⓐ</f> Som en havande kvinna våndas</t> <t>när hon är nära att föda</t> <t>och ropar ut sin smärta,</t> <t>så är det med oss inför dig, HERRE.</t>


text:
<t><f>ⓑ</f> Vi var havande och våndades,</t> <t>men vi födde vind.</t> <t>Vi har inte gett landet frälsning,</t> <t>och ingen föds till att bo</t> <t>på jorden. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓒ</f> Dina döda ska bli levande,</t> <t>mina dödas<f>[151]</f> kroppar ska uppstå.</t> <t>Vakna upp och jubla,</t> <t>ni som bor i stoftet,</t> <t>för din dagg är ljusets dagg,</t> <t>och jorden ska ge igen</t> <t>de avsomnade.</t>


text:
<t><f>ⓓ</f> Kom, mitt folk,</t> <t>och gå in i dina kamrar,</t> <t>stäng igen dörrarna efter dig.</t> <t>Göm dig ett litet ögonblick</t> <t>tills vreden har gått förbi.</t>


text:
<t><f>ⓔ</f> För se, HERREN kommer</t> <t>ut ur sin boning</t> <t>för att straffa jordens invånare</t> <t>för deras missgärning.</t> <t>Jorden ska blotta</t> <t>sina blodskulder</t> <t>och inte längre dölja</t> <t>sina dräpta.</t>


text:
<pb/><f>ⓕ</f> På den dagen ska HERREN <pb/><t>med sitt hårda, stora</t> <t>och starka svärd</t> <t>straffa Leviatan,</t> <t>den snabba ormen,</t> <t>Leviatan, den ringlande ormen,</t> <t>och han ska döda draken<f>[152]</f> i havet. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓗ</f> Jag, HERREN, sköter om den,</t> <t>ständigt vattnar jag den.</t> <t>Både dag och natt vaktar jag den</t> <t>så att ingen ska skada den.</t>


text:
<t><f>ⓘ</f> Jag hyser ingen vrede.</t> <t>Hade jag törne och tistel</t> <t>att strida emot,</t> <t>skulle jag gå lös på dem</t> <t>och bränna upp alltsammans.</t>


text:
<t>Eller också söker man skydd hos mig</t> <t>för att sluta fred med mig.</t> <t>Ja, fred ska man sluta med mig. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓙ</f> I kommande dagar ska Jakob slå rot,</t> <t>Israel grönska och blomstra.</t> <t>De ska fylla hela världen</t> <t>med frukt.</t>


text:
<t>Har han slagit Israel</t> <t>så som han slog</t> <t>dem som slog hans folk?</t> <t>Eller dräpte han Israel</t> <t>så som dess dråpare blev dräpta?</t>


text:
<t><f>ⓚ</f> Nej, noggrant utmätt</t> <t>gick du till rätta med dem</t> <t>när de sändes bort.</t> <t>Han fördrev dem</t> <t>med sin hårda vind</t> <t>på östanstormens dag.</t>


text:
<t><f>ⓛ</f> Men därför blir också</t> <t>Jakobs skuld försonad,</t> <t>och detta blir följden</t> <t>av att deras synd tas bort:</t> <t>Han krossar alla altarstenar</t> <t>som när kalksten smulas sönder.</t> <t>Asherapålar och solstoder<f>[153]</f></t> <t>ska inte mer resas. <pb/></t>


text:
<t>Den befästa staden är öde,</t> <t>en folktom plats,</t> <t>övergiven som en öken.</t> <t>Kalvar betar där och lägger sig där,</t> <t>de biter av dess kvistar.</t>


text:
<t>När grenarna är torra</t> <t>bryter man av dem,</t> <t>och kvinnor kommer</t> <t>och gör upp eld med dem,</t> <t>för detta är ett folk</t> <t>utan förstånd.</t> <t>Därför har deras Skapare</t> <t>inget förbarmande med dem,</t> <t>han som har format dem</t> <t>visar dem ingen nåd. <pb/></t>


text:
<t>Det ska ske på den dagen</t> <t>att HERREN klappar ut kornen,<f>[154]</f></t> <t>ända från den strida floden</t> <t>till Egyptens bäckravin<f>[155]</f>,</t> <t>och ni ska samlas in en och en,</t> <t>ni Israels barn. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓜ</f> Och det ska ske på den dagen</t> <t>att man blåser i en stor basun,</t> <t>och de som var försvunna<f>[156]</f></t> <t>i Assyriens land</t> <t>och fördrivna till Egyptens land</t> <t>ska då komma och tillbe HERREN</t> <t>på det heliga berget i Jerusalem.</t>


text:
<pb/><f>ⓝ</f> Ve dig, <pb/><t>du stolta krona</t> <t>av Efraims druckna män,</t> <t>du vissnande blomma</t> <t>av hans strålande härlighet</t> <t>på berget<f>[157]</f> över</t> <t>de vinberusades bördiga dal!</t>


text:
<t><f>ⓞ</f> Se, från HERREN kommer</t> <t>en som är stark och mäktig,</t> <t>som en hagelskur,</t> <t>en förödande storm,</t> <t>som en flod med väldiga vatten</t> <t>som forsar fram med kraft</t> <t>och slår allt till marken.</t>


text:
<t>Den vissnande blomman</t> <t>av hans strålande härlighet</t> <t>på berget över den bördiga dalen</t> <t>ska bli som ett tidigt fikon</t> <t>som mognat före sommaren:</t> <t>När någon får se det slukar han det,</t> <t>så snart det är i hans hand. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓠ</f> På den dagen ska HERREN Sebaot</t> <t>bli en härlig krona</t> <t>och en strålande krans</t> <t>för dem som är kvar</t> <t>av hans folk.</t>


text:
<t><f>ⓡ</f> Han ska bli en rättens ande</t> <t>för den som skipar rätt</t> <t>och en styrka för dem</t> <t>som driver fienden på porten. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓢ</f> Men också de raglar av vin</t> <t>och vinglar av starka drycker.</t> <t>Både präst och profet</t> <t>raglar av starka drycker.</t> <t>De är berusade av vin</t> <t>och vinglar.</t> <t>De raglar när de profeterar,</t> <t>de stapplar när de skipar rätt.</t>


text:
<t>"Vem kan han lära förstånd?</t> <t>För vem förklarar han budskapet?</t> <t>För dem som just är avvanda</t> <t>från modersmjölken,</t> <t>nyss tagna från modersbröstet?</t>


text:
<t>För det är bud på bud, bud på bud,</t> <t>ljud på ljud, ljud på ljud,<f>[158]</f></t> <t>lite här, lite där!" <pb/></t>


text:
<t><f>ⓣ</f> Ja, genom stammande<f>[159]</f> läppar</t> <t>och på främmande språk</t> <t>ska han tala till detta folk,<f>[160]</f></t>


text:
<t><f>ⓤ</f> han som en gång sade till dem:</t> <t>"Här är viloplatsen,</t> <t>låt den trötte vila.</t> <t>Här finns ro."</t> <t>Men de ville inte lyssna.</t>


text:
<t><f>ⓥ</f> Och HERRENS ord blev för dem</t> <t>"bud på bud, bud på bud,</t> <t>ljud på ljud, ljud på ljud,</t> <t>lite här, lite där."</t> <t>Så ska de, där de går,</t> <t>falla baklänges och krossas,</t> <t>bli snärjda och fångade. <pb/></t>


text:
<t>Ni säger:</t> <t>"Vi har slutit förbund med döden,</t> <t>vi har ingått en pakt</t> <t>med dödsriket.</t> <t>När gisslet far fram som en störtflod</t> <t>ska det inte nå oss,</t> <t>för vi har gjort lögnen</t> <t>till vår tillflykt,</t> <t>falskheten till vårt gömställe." <pb/></t>


text:
<t><f>ⓦ</f> Därför säger Herren Gud så:</t> <t>Se, jag har lagt</t> <t>en grundsten i Sion,</t> <t>en beprövad sten,</t> <t>en dyrbar hörnsten,</t> <t>en fast grundval.</t> <t>Den som tror på den</t> <t>behöver inte fly<f>[161]</f>.<f>[162]</f></t>


text:
<t>Och jag ska låta</t> <t>rätten vara mätsnöret</t> <t>och rättfärdigheten sänklodet.</t> <t>Hagel ska slå ner lögnens tillflykt,</t> <t>vatten ska skölja bort gömstället.</t>


text:
<t>Ert förbund med döden</t> <t>ska upplösas,</t> <t>er pakt med dödsriket</t> <t>ska inte bestå.</t> <t>När gisslet far fram</t> <t>som en störtflod</t> <t>ska ni bli nertrampade av det.</t>


text:
<t>Så ofta det far fram</t> <t>ska det träffa er.</t> <t>Morgon efter morgon</t> <t>ska det fara fram,</t> <t>både dag och natt.</t> <t>Det blir bara förfäran</t> <t>när man förstår budskapet.</t>


