# verses

text:
<pb/>Bredvid honom ska Manasse stam slå läger, och ledare för Manasse barn ska vara Gamliel, Pedasurs son,


text:
<pb/>Alla de mönstrade som tillhör Efraims läger utgör 108 100 man, delade i sina häravdelningar. De ska bryta upp som nummer tre.


text:
<pb/>Dan ska slå läger under sitt baner norrut, efter sina häravdelningar. Ledare för Dans barn ska vara Ahieser, Ammishaddajs son,


text:
<pb/>Bredvid honom ska Ashers stam slå läger, och ledare för Ashers barn ska vara Pagiel, Okrans son,


text:
<pb/>Alla de mönstrade som tillhör Dans läger utgör 157 600 man. De ska bryta upp sist, under sitt baner.”


text:
<pb/><f>ⓒ</f> Dessa var de av Israels barn som mönstrades efter sina familjer. Alla som efter sina häravdelningar mönstrades i lägren utgjorde 603 550 man.


text:
<pb/>Israels barn gjorde i allt så som HERREN hade befallt Mose. De slog läger under sina baner, och de bröt upp var och en i sin släkt, efter sin familj.


text:
<pb/>Detta är berättelsen om Arons och Moses släkt vid den tid då HERREN talade med Mose på Sinai berg.


text:
<f>ⓔ</f> Detta var namnen på Arons söner, de smorda prästerna, som hade invigts till att vara präster.


text:
<f>ⓕ</f> Men Nadab och Abihu dog<f>[4]</f> inför HERRENS ansikte när de bar fram främmande eld inför HERREN i Sinai öken, och de hade inga söner. Därför var Eleasar och Itamar präster under sin far Aron.


text:
De ska utföra det som åligger honom och hela församlingen inför uppenbarelsetältet genom att göra tjänst vid tabernaklet.


text:
Och de ska ha vården om uppenbarelsetältets alla tillbehör och iaktta det som åligger Israels barn genom att tjänstgöra vid tabernaklet.


text:
<f>ⓖ</f> Du ska ge leviterna åt Aron och hans söner. De ska ges åt honom<f>[5]</f> som en gåva från Israels barn.


text:
<f>ⓗ</f> Men Aron och hans söner ska du sätta till att ansvara för prästtjänsten. Om någon främmande inkräktar på den ska han dödas.”


text:
<f>ⓘ</f> ”Se, jag har själv bland Israels barn tagit ut leviterna i stället för alla förstfödda bland Israels barn, alla som öppnar moderlivet. Leviterna ska tillhöra mig,


text:
<f>ⓙ</f> för alla förstfödda tillhör mig. Den dag jag slog allt förstfött i Egyptens land helgade jag åt mig allt förstfött i Israel, både bland människor och boskap. De tillhör mig. Jag är HERREN.”


text:
”Mönstra Levi barn efter deras familjer och släkter. Alla av manligt kön som är en månad eller äldre ska du räkna.”


text:
<pb/>Meraris söner efter sina släkter var Mahli och Mushi. Dessa var leviternas släkter efter deras familjer.


text:
<pb/>Från Gershon härstammade libniternas släkt och shimeiternas släkt. Dessa var gershoniternas släkter.


text:
Gershons barn skulle vid uppenbarelsetältet ansvara för tabernaklet och tältet med dess överdrag, och för draperiet framför ingången till uppenbarelsetältet,


text:
förgårdens omhängen och draperiet framför ingången till förgården som omgav tabernaklet och altaret, dessutom för alla tältlinor och allt arbete som hörde till detta.


text:
<pb/>Från Kehat härstammade amramiternas släkt, jishariternas släkt, hebroniternas släkt och ussieliternas släkt. Dessa var kehatiternas släkter.


text:
När man räknade alla av manligt kön från en månad och uppåt var de 8 600. Dessa skulle ansvara för de heliga föremålen.


text:
De skulle ansvara för arken, bordet, ljusstaken, altarna och de tillbehör till de heliga föremålen som användes vid tjänsten, likaså draperiet och allt arbete med det.


text:
Men högste ledare för alla leviterna var Eleasar, prästen Arons son. Han hade tillsyn över dem som ansvarade för helgedomen och dess skötsel.


text:
<pb/>Från Merari härstammade mahliternas släkt och mushiternas släkt. Dessa var merariternas släkter.


text:
Ledare för de meraritiska släkternas stamfamilj var Suriel, Abihails son. De hade sitt läger vid norra sidan av tabernaklet.


text:
Och Meraris barn fick till uppgift att ha vården om brädorna till tabernaklet, dess tvärstänger, stolpar och fotstycken och om alla dess tillbehör — allt arbete med dessa föremål,


text:
<pb/>Mitt för tabernaklet på framsidan, mitt för uppenbarelsetältet österut, hade Mose och Aron och hans söner sitt läger. På Israels barns vägnar var de ansvariga för vården av helgedomen. Men om någon främmande kom nära det heliga, skulle han dödas.


text:
<pb/>De mönstrade leviterna, som Mose och Aron på HERRENS befallning mönstrade efter deras släkter, alla av manligt kön som var en månad eller äldre, utgjorde tillsammans 22 000.


text:
<pb/>HERREN sade till Mose: ”Mönstra alla förstfödda av manligt kön bland Israels barn, alla som är en månad eller äldre, och räkna antalet namn.


text:
Och ta ut åt mig leviterna — för jag är HERREN — i stället för alla förstfödda bland Israels barn, och leviternas boskap i stället för allt förstfött bland Israels barns boskap.”


text:
Och de förstfödda av manligt kön, varje namn räknat av de mönstrade från en månad och uppåt, var 22 273.


text:
”Ta ut leviterna i stället för allt förstfött bland Israels barn och leviternas boskap i stället för deras boskap. Leviterna ska tillhöra mig. Jag är HERREN.


text:
<pb/><f>ⓛ</f> Men för att lösa de 273 personer av Israels barns förstfödda som överstiger leviternas antal,


text:
ska du ta fem siklar silver<f>[6]</f> per person. Du ska ta upp dem efter helgedomssikelns<f>[7]</f> vikt, sikeln räknad till tjugo gera.


text:
Av Israels barns förstfödda tog han emot pengarna, 1 365 siklar<f>[8]</f> efter helgedomssikelns vikt.


text:
<f>ⓜ</f> från trettio år och upp till femtio år, alla arbetsföra män som kan göra tjänst vid uppenbarelsetältet.


text:
<f>ⓝ</f> Detta är den tjänst som kehatiterna ska ha vid uppenbarelsetältet: att ta vård om de högheliga föremålen.


text:
<pb/>När lägret bryter upp ska Aron och hans söner gå in och ta ner det täckande förhänget och med den ska de täcka vittnesbördets ark.


text:
Över förhänget ska de lägga ett överdrag av tahasskinn<f>[9]</f> och över det breda ut en vävnad, helt mörkblå. Sedan ska de sätta in stängerna.


text:
<pb/><f>ⓞ</f> Över skådebrödsbordet ska de breda en mörkblå vävnad, och på den ska de ställa faten, skålarna och bägarna samt kannorna till dryckesoffren. Där ska även det ständiga brödet<f>[10]</f> ligga.


text:
Över detta ska de breda en karmosinröd vävnad och täcka över den med ett överdrag av tahasskinn. Sedan ska de sätta in stängerna.


text:
<pb/>Och de ska ta en mörkblå vävnad och täcka över ljusstaken och dess lampor, lamptänger och brickor samt alla de oljekärl som hör till den och som används vid tjänstgöringen.


text:
Sedan ska de lägga den med alla dess tillbehör i ett överdrag av tahasskinn och lägga allt på en bår.


text:
<pb/>Över det gyllene altaret ska de breda en mörkblå vävnad och täcka över den med ett överdrag av tahasskinn. Sedan ska de sätta in stängerna.


text:
Och de ska ta alla föremål vid tjänstgöringen, de som används vid tjänstgöringen i helgedomen, och lägga dem i en mörkblå vävnad och täcka över dem med ett överdrag av tahasskinn och lägga dem på en bår.


text:
och där ska de lägga alla tillbehör som används under tjänstgöringen vid det: eldfaten, gafflarna, skovlarna och skålarna, altarets alla tillbehör. Över detta ska de breda ett överdrag av tahasskinn och sedan sätta in stängerna.


text:
<pb/>När lägret ska bryta upp och Aron och hans söner har täckt över de heliga föremålen och alla dess tillbehör, ska därefter Kehats barn komma för att bära. Men de får inte röra vid de heliga föremålen, för då kommer de att dö. Detta är vad Kehats barn har att bära av det som hör till uppenbarelsetältet.


text:
<pb/>Eleasar, prästen Arons son, ska ha ansvar för oljan till ljusstaken, den väldoftande rökelsen, det dagliga matoffret och smörjelseoljan. Han har ansvaret för hela tabernaklet och för allt som finns i det, de heliga föremålen och deras tillbehör.”


text:
utan gör så här med dem, för att de ska leva och inte dö när de kommer nära de högheliga föremålen: Aron och hans söner ska gå in och anvisa var och en av dem vad han har att göra eller bära.


text:
<f>ⓟ</f> Men själva får de inte gå in och se de heliga föremålen, inte ens ett ögonblick, för då kommer de att dö.”


text:
Mönstra dem som är från trettio år och upp till femtio år, alla arbetsföra män som kan göra tjänst vid uppenbarelsetältet.


text:
De ska bära tabernaklets tygvåder, uppenbarelsetältet och dess överdrag och överdraget av tahasskinn som ligger ovanpå det, och draperiet framför ingången till uppenbarelsetältet,


text:
dessutom förgårdens omhängen, draperiet framför porten till förgården som omger tabernaklet och altaret, samt dess linor och alla föremål till arbetet med tabernaklet. De ska utföra allt som behöver göras med dessa ting.


text:
Allt i gershoniternas tjänstgöring ska utföras på order av Aron och hans söner, när det gäller allt som de ska bära och göra. Ni ska överlämna allt de ska bära i deras vård.


text:
Detta är den tjänst som gershoniternas släkter ska ha vid uppenbarelsetältet. Och de ska utföra sin tjänst under ledning av Itamar, prästen Arons son.


text:
Mönstra dem som är från trettio år och upp till femtio år, alla arbetsföra som ska tjänstgöra vid uppenbarelsetältet.


text:
<f>ⓡ</f> Och detta är vad de har till uppgift att bära, allt som hör till deras tjänstgöring vid uppenbarelsetältet: brädorna till tabernaklet, dess tvärstänger, stolpar och fotstycken,


text:
liksom stolparna till förgården runt omkring med deras fotstycken, pluggar och linor, med alla deras tillbehör och allt som hör till arbetet vid det. Ni ska göra en lista över de föremål var och en har att bära.


text:
Detta är den tjänst merariternas släkter ska ha, allt som hör till deras tjänst vid uppenbarelsetältet. Och de ska utföra den under ledning av Itamar, prästen Arons son.”


text:
<pb/>Mose och Aron och församlingens furstar mönstrade Kehats barn efter deras släkter och familjer,


text:
dem som var från trettio år och upp till femtio år, alla arbetsföra som ska tjänstgöra vid uppenbarelsetältet.


text:
Dessa var de mönstrade av kehatiternas släkter, alla de som skulle göra tjänst vid uppenbarelsetältet, de som Mose och Aron mönstrade efter HERRENS befallning genom Mose.


text:
de som var från trettio år och upp till femtio år, alla arbetsföra som skulle tjänstgöra vid uppenbarelsetältet.


text:
Dessa var de mönstrade av gershoniternas släkter, alla de som skulle tjänstgöra vid uppenbarelsetältet, de som Mose och Aron mönstrade efter HERRENS befallning.


text:
de som var från trettio år och upp till femtio år, alla arbetsföra män som skulle tjänstgöra vid uppenbarelsetältet.


text:
Dessa var de mönstrade av Meraris barns släkter, de som Mose och Aron mönstrade efter HERRENS befallning genom Mose.


text:
de som var från trettio år och upp till femtio år, alla arbetsföra som skulle tjänstgöra eller bära vid uppenbarelsetältet.


text:
<pb/>Efter HERRENS befallning blev de mönstrade genom Mose, var och en till det som han skulle göra eller bära. Var och en fick den uppgift som HERREN befallt Mose.


text:
<f>ⓢ</f> ”Befall Israels barn att de för bort ur lägret var och en som är spetälsk eller har flytning<f>[11]</f> och var och en som blivit oren genom en död kropp<f>[12]</f>.


text:
<f>ⓣ</f> En sådan, vare sig man eller kvinna, ska ni föra bort utanför lägret. För bort dem, så att de inte orenar deras läger där jag bor mitt ibland dem.”


text:
<pb/>Och Israels barn gjorde så, de förde dem utanför lägret. Så som HERREN hade sagt till Mose, så gjorde Israels barn.


text:
<f>ⓤ</f> ”Säg till Israels barn: När en man eller kvinna begår någon av de synder som människor kan begå och handlar trolöst mot HERREN och drar på sig skuld,


text:
ska han bekänna den synd han har begått och ersätta det orätta till dess fulla belopp och till det lägga en femtedel av värdet. Detta ska han ge till den som han har gjort orätt emot.


text:
<pb/>Men om den drabbade inte har någon nära släkting som kan ta emot gottgörelsen, ska ersättningen ges åt HERREN och tillhöra prästen, utöver den försoningsbagge<f>[13]</f> med vilken försoning bringas för den skyldige.


text:
”Säg till Israels barn: Det kan hända att en mans hustru kommer på avvägar och är otrogen mot sin man,


text:
genom att någon annan ligger med henne och har sädesuttömning. Hennes man har inte sett något, och hon håller det hemligt att hon blivit orenad. Det finns inget vittne mot henne, och hon har inte blivit tagen på bar gärning.


text:
Om han då drabbas av svartsjukans ande och misstänker att hans hustru blivit orenad, eller om han drabbas av svartsjukans ande och misstänker sin hustru fastän hon inte blivit orenad,


text:
<f>ⓦ</f> då ska mannen föra sin hustru till prästen och bära fram en tiondels efa kornmjöl<f>[14]</f> som offer för henne. Men han ska inte hälla någon olja eller lägga någon rökelse på offret, för det är ett misstankeoffer, ett påminnelseoffer som ska påminna om en missgärning.


text:
Han ska ta heligt vatten i ett lerkärl och ta lite av stoftet från tabernaklets golv och lägga i vattnet.


text:
Prästen ska ställa fram kvinnan inför HERRENS ansikte och lösa upp hennes hår och lägga påminnelseoffret i hennes händer, det vill säga misstankeoffret. I sin hand ska prästen ha det bittra vattnet som för med sig förbannelse.


text:
<pb/>Därefter ska prästen ta ed av kvinnan och säga till henne: Om ingen har legat med dig och du inte har kommit på avvägar och orenat dig medan du var under din man, så ska du inte ta skada av det bittra förbannelsebringande vattnet.


text:
Men om du har kommit på avvägar medan du var under din man, och orenat dig genom att någon annan än din man har legat med dig”


text:
— prästen ska nu läsa upp förbannelseeden för kvinnan och säga till henne: — ”så ska HERREN göra dig till en förbannelse och en ed bland ditt folk. HERREN ska låta ditt moderliv skrumpna och din buk svälla upp,


text:
och det förbannelsebringande vattnet ska gå in i dina inälvor och få din buk att svälla upp och ditt moderliv att skrumpna.” Och kvinnan ska säga: ”Amen, amen.”


text:
<pb/>Sedan ska prästen skriva upp dessa förbannelser i en bokrulle och tvätta av dem i det bittra vattnet.


text:
Och han ska ge kvinnan att dricka av det bittra förbannelsebringande vattnet, och det förbannelsebringande vattnet ska gå in i henne och orsaka bitter smärta.


text:
Prästen ska ta misstankeoffret ur kvinnans hand och lyfta det inför HERRENS ansikte och bära fram det till altaret.


text:
Och prästen ska ta en handfull av offret som ett påminnelseoffer och bränna det på altaret. Därefter ska han ge kvinnan vattnet att dricka.


text:
<pb/>När han har gett henne vattnet att dricka, ska detta ske: Om hon har låtit orena sig och varit otrogen mot sin man, ska det förbannelsebringande vattnet gå in i henne och orsaka bitter smärta. Hennes buk ska svälla upp och hennes moderliv skrumpna, och kvinnan ska bli en förbannelse bland sitt folk.


text:
Men om kvinnan inte har låtit orena sig utan är ren, ska inget skada henne och hon ska kunna bli havande.


text:
eller när svartsjukans ande drabbar en man så att han misstänker sin hustru. Han ska då ställa fram hustrun inför HERRENS ansikte, och prästen ska göra med henne allt som denna lag påbjuder.


text:
”Tala till Israels barn och säg till dem: Om en man eller en kvinna avlägger ett löfte, ett nasirlöfte<f>[15]</f> att avskilja sig för HERREN,


text:
<f>ⓧ</f> ska han avhålla sig från vin och starka drycker. Han får inte dricka någon syrad dryck av vin eller någon annan syrad stark dryck. Han får inte dricka druvsaft och inte heller äta druvor, vare sig färska eller torkade.


text:
Så länge hans nasirtid varar ska han inte äta något som kommer från vinstocken, inte ens dess kart eller späda skott.


text:
<f>ⓨ</f> Så länge hans nasirlöfte varar ska ingen rakkniv komma på hans huvud. Fram till slutet av de dagar som han är avskild för HERREN ska han vara helig och låta håret växa fritt på sitt huvud.


text:
Inte ens genom sin far eller mor, sin bror eller syster får han orena sig om de skulle dö, för han bär på sitt huvud tecknet på att han är sin Guds nasir.


text:
<pb/><f>ⓩ</f> Men om någon helt plötsligt dör i hans närhet och därigenom orenar hans huvud där han bär nasirtecknet, ska han raka sitt huvud den dag han blir ren. På sjunde dagen ska han raka det.


text:
<pb/>På åttonde dagen ska han bära fram två turturduvor eller två unga duvor till prästen vid uppenbarelsetältets ingång.


text:
Och prästen ska offra en till syndoffer och en till brännoffer och bringa försoning för honom, på grund av den synd han dragit på sig genom den döda kroppen. Sedan ska han samma dag helga sitt huvud.


text:
Han ska inviga sig till nasir åt HERREN samma antal dagar som han förut avskilt sig och han ska föra fram ett årsgammalt lamm till skuldoffer. Den förra löftestiden faller bort, eftersom hans nasirat blev orenat.


text:
<pb/>Detta är lagen om en nasir: Den dag hans nasirtid är slut ska han föras fram till uppenbarelsetältets ingång,


text:
och han ska som sitt offer åt HERREN bära fram ett årsgammalt felfritt lamm av hankön till brännoffer, ett årsgammalt felfritt lamm av honkön till syndoffer och en felfri bagge till gemenskapsoffer,


text:
dessutom en korg med osyrat bröd, kakor av fint mjöl blandade med olja, osyrade tunnkakor smorda med olja samt det matoffer och dryckesoffer som hör till.


text:
Baggen ska han offra som gemenskapsoffer åt HERREN tillsammans med korgen med de osyrade bröden. Prästen ska också offra det matoffer och dryckesoffer som hör till.


text:
<pb/><f>ⓐ</f> Och vid ingången till uppenbarelsetältet ska nasiren raka sitt huvud på vilket han bär nasirtecknet. Han ska ta sitt huvudhår, sitt nasirtecken, och lägga det på elden som brinner under gemenskapsoffret.


text:
När nasiren har rakat av sig nasirtecknet, ska prästen ta den kokta bogen av baggen och dessutom en osyrad kaka och en osyrad tunnkaka ur korgen och lägga det på nasirens händer.


text:
<f>ⓑ</f> Och prästen ska lyfta det som ett lyftoffer inför HERRENS ansikte. Det ska vara helgat åt prästen tillsammans med lyftofferbringan och offergärdslåret. Sedan får nasiren dricka vin igen.


text:
<pb/>Detta är lagen om den som har avlagt ett nasirlöfte, och vad han enligt nasirlöftet ska offra åt HERREN, förutom vad han i övrigt kan skaffa. Han måste uppfylla det löfte han har avlagt enligt lagen om hans nasirat.”


text:
<pb/><f>ⓓ</f> Mose hade nu satt upp tabernaklet och smort och helgat det med alla dess tillbehör. Likaså hade han satt upp altaret<f>[17]</f> med alla dess tillbehör och smort och helgat dem.


text:
Och Israels ledare, huvudmännen för sina familjer, stamhövdingarna, de som stod i spetsen för de mönstrade, bar fram sina offergåvor.


text:
Som sin offergåva förde de fram inför HERRENS ansikte sex täckta vagnar och tolv oxar, en vagn för två ledare och en oxe för varje ledare. De förde fram dem inför tabernaklet.


text:
”Ta emot det av dem och använd det till tjänsten vid uppenbarelsetältet. Och du ska ge det till leviterna efter behoven i vars och ens tjänst.”


text:
Fyra vagnar och åtta oxar gav han till Meraris barn efter behoven i den tjänst de utförde under ledning av Itamar, prästen Arons son.


text:
Till Kehats barn däremot gav han ingenting, för de hade hand om de heliga föremålen som de skulle bära på axlarna.


text:
<pb/>Ledarna förde fram gåvor till altarets invigning den dag då det smordes. När ledarna förde fram dessa offergåvor inför altaret,


text:
sade HERREN till Mose: ”Låt ledarna en i sänder, var och en på sin dag, föra fram sina offergåvor till altarets invigning.”


text:
Hans offergåva var ett silverfat som vägde 130 siklar och en silverskål på 70 siklar efter helgedomssikelns vikt, båda fulla med fint mjöl blandat med olja till matoffer,


text:
samt två tjurar, fem baggar, fem bockar och fem årsgamla lamm till gemenskapsoffer. Detta var Nahshons, Amminadabs sons, offergåva.


text:
Som sin offergåva förde han fram ett silverfat som vägde 130 siklar och en silverskål på 70 siklar efter helgedomssikelns vikt, båda fulla med fint mjöl blandat med olja till matoffer,


text:
samt två tjurar, fem baggar, fem bockar och fem årsgamla lamm till gemenskapsoffer. Detta var Netanels, Suars sons, offergåva.


text:
samt två tjurar, fem baggar, fem bockar och fem årsgamla lamm till gemenskapsoffer. Detta var Eliabs, Helons sons, offergåva.


text:
samt två tjurar, fem baggar, fem bockar och fem årsgamla lamm till gemenskapsoffer. Detta var Elisurs, Shedeurs sons, offergåva.


text:
samt två tjurar, fem baggar, fem bockar och fem årsgamla lamm till gemenskapsoffer. Detta var Shelumiels, Surishaddajs sons, offergåva.


text:
samt två tjurar, fem baggar, fem bockar och fem årsgamla lamm till gemenskapsoffer. Detta var Eljasafs, Deguels sons, offergåva.


text:
samt två tjurar, fem baggar, fem bockar och fem årsgamla lamm till gemenskapsoffer. Detta var Elishamas, Ammihuds sons offergåva.


text:
samt två tjurar, fem baggar, fem bockar och fem årsgamla lamm till gemenskapsoffer. Detta var Gamliels, Pedasurs sons, offergåva.


text:
samt två tjurar, fem baggar, fem bockar och fem årsgamla lamm till gemenskapsoffer. Detta var Abidans, Gideonis sons, offergåva.


text:
samt två tjurar, fem baggar, fem bockar och fem årsgamla lamm till gemenskapsoffer. Detta var Ahiesers, Ammishaddajs sons, offergåva.


text:
samt två tjurar, fem baggar, fem bockar och fem årsgamla lamm till gemenskapsoffer. Detta var Pagiels, Okrans sons, offergåva.


text:
samt två tjurar, fem baggar, fem bockar och fem årsgamla lamm till gemenskapsoffer. Detta var Ahiras, Enans sons, offergåva.


text:
<pb/>Detta var vad Israels ledare skänkte till altarets invigning när det smordes: tolv silverfat, tolv silverskålar och tolv guldskålar.


text:
Varje silverfat vägde 130 siklar och varje skål 70 siklar, och silvret i kärlen vägde tillsammans 2400 siklar efter helgedomssikelns vikt.<f>[19]</f>


text:
De tolv guldskålarna fulla av rökelse vägde var och en tio siklar efter helgedomssikelns vikt, och guldet i skålarna vägde sammanlagt 120 siklar.


text:
<pb/>Antalet djur till brännoffer var tolv tjurar, tolv baggar, tolv årsgamla lamm med tillhörande matoffer, och tolv bockar till syndoffer.


text:
Antalet djur till gemenskapsoffer var tjugofyra tjurar, sextio baggar, sextio bockar och sextio årsgamla lamm. Detta var offergåvorna till altarets invigning sedan det hade blivit smort.


text:
<pb/>När Mose gick in i uppenbarelsetältet för att tala med honom, hörde han rösten tala till honom från nådastolen<f>[20]</f> ovanpå vittnesbördets ark, mellan de två keruberna<f>[21]</f>. Och han talade till honom.


text:
<f>ⓔ</f> ”Tala till Aron och säg till honom: När du sätter upp de sju lamporna, ska du sätta upp dem så att de kastar sitt sken över platsen framför ljusstaken.”


text:
<pb/>Och Aron gjorde så. Han satte upp lamporna så att de kastade sitt sken över platsen framför ljusstaken, så som HERREN hade befallt Mose.


text:
<f>ⓕ</f> Ljusstaken var gjord av hamrat guld. Från dess fotställning till blommorna var den i hamrat arbete. Efter den förebild som HERREN hade visat Mose gjorde han ljusstaken.


text:
<pb/>På följande sätt ska du göra för att rena dem: Stänk reningsvatten på dem, och låt dem raka hela sin kropp<f>[22]</f> och tvätta sina kläder. Så ska de rena sig.


text:
Sedan ska de ta en ungtjur med tillhörande matoffer av fint mjöl blandat med olja. Du ska ta en annan ungtjur till syndoffer.


text:
<pb/>När du har fört fram leviterna inför HERRENS ansikte, ska Israels barn lägga sina händer på dem<f>[23]</f>.


text:
Och Aron ska föra fram leviterna inför HERRENS ansikte som ett lyftoffer från Israels barn, så att de kan förrätta HERRENS tjänst.


text:
Leviterna ska lägga sina händer på tjurarnas huvuden, och den ena ska du offra till syndoffer och den andra till brännoffer åt HERREN för att bringa försoning för leviterna.


text:
Sedan ska du ställa leviterna inför Aron och hans söner och föra fram dem som ett lyftoffer åt HERREN.


text:
<pb/>Sedan du har renat leviterna och fört fram dem som ett lyftoffer ska de gå in och göra tjänst vid uppenbarelsetältet,


text:
för de är givna åt mig som en gåva bland Israels barn. I stället för allt som öppnar moderlivet, allt förstfött bland Israels barn, har jag tagit ut dem åt mig.


text:
Allt förstfött bland Israels barn tillhör mig, både människor och boskap. På den dag då jag slog allt förstfött i Egyptens land helgade jag dem åt mig.


text:
<f>ⓗ</f> Och jag har bland Israels barn gett leviterna som gåva åt Aron och hans söner, till att förrätta Israels barns tjänst vid uppenbarelsetältet och bringa försoning för Israels barn, för att ingen plåga ska drabba dem när de kommer nära helgedomen.”


text:
<pb/>Mose, Aron och hela Israels församling gjorde med leviterna i allt så som HERREN hade befallt Mose angående dem. Så gjorde Israels barn med dem.


text:
Leviterna renade sig och tvättade sina kläder, och Aron förde fram dem som ett lyftoffer inför HERRENS ansikte, och Aron bringade försoning för dem och renade dem.


text:
Sedan gick leviterna in och gjorde tjänst vid uppenbarelsetältet under Aron och hans söner. Så som HERREN hade befallt Mose angående leviterna, så gjorde de med dem.


text:
”Detta gäller för leviterna: De som är tjugofem år<f>[24]</f> eller äldre ska infinna sig och göra tjänst med arbete vid uppenbarelsetältet.


text:
Men när leviten blir femtio år ska han vara fri från sin tjänst, och han ska då inte tjänstgöra längre.


text:
Han kan hjälpa sina bröder vid uppenbarelsetältet i deras uppgifter, men någon tjänst ska han inte inneha. Så ska du göra med leviterna när det gäller deras ansvarsuppgifter.”


text:
<pb/>HERREN talade till Mose i Sinai öken i första månaden av det andra året<f>[25]</f> efter deras uttåg ur Egyptens land. Han sade:


text:
<f>ⓘ</f> På fjortonde dagen i denna månad, i skymningen, ska ni fira den, på bestämd tid. I enlighet med alla stadgar och föreskrifter ska ni fira den.”


text:
De firade den på fjortonde dagen i första månaden, i skymningen, i Sinai öken. Israels barn gjorde i allt så som HERREN hade befallt Mose.


text:
<pb/><f>ⓙ</f> Men det fanns några män som hade blivit orena genom en död människa så att de inte kunde fira påskhögtid på den dagen. De vände sig därför samma dag till Mose och Aron


text:
och sade till Mose: ”Vi har blivit orena genom en död människa. Ska vi därför nekas att bland Israels barn frambära HERRENS offergåva på bestämd tid?”


text:
”Säg till Israels barn: Om någon bland er eller era efterkommande har blivit oren genom en död människa, eller är ute på resa långt borta, kan han ändå fira HERRENS påskhögtid.


text:
<f>ⓛ</f> De ska då fira den i andra månaden, på fjortonde dagen, i skymningen. Med osyrat bröd och bittra örter ska de äta påskalammet.


text:
<f>ⓜ</f> Inget av det ska lämnas kvar till morgonen, och inget ben på det ska krossas<f>[27]</f>. De ska fira påskhögtiden enligt alla dess föreskrifter.


text:
Men den som är ren och inte är på resa men ändå underlåter att fira påskhögtiden, han ska utrotas ur sitt folk, därför att han inte har burit fram HERRENS offergåva på bestämd tid. Den mannen får själv svara för sin synd.


text:
<pb/><f>ⓝ</f> Om en främling bor hos er och vill fira HERRENS påskhögtid, ska han fira den enligt de stadgar och föreskrifter som gäller för påskhögtiden. Ni ska ha en och samma stadga för främlingen och för den infödde i landet.”


text:
<pb/><f>ⓞ</f> På den dag då tabernaklet sattes upp täckte molnskyn<f>[28]</f> tabernaklet, vittnesbördets tält. Från kvällen till morgonen var den över tabernaklet och den såg ut som eld.


text:
<f>ⓠ</f> Så ofta molnskyn höjde sig från tältet bröt Israels barn upp, och på den plats där molnskyn stannade slog Israels barn läger.


text:
På HERRENS befallning bröt Israels barn upp, och på HERRENS befallning slog de läger. Så länge molnskyn vilade över tabernaklet låg de kvar i lägret.


text:
Om molnskyn stannade en längre tid över tabernaklet, iakttog Israels barn det HERREN befallde dem och bröt inte upp.


text:
Ibland stannade molnskyn över tabernaklet bara några få dagar. På HERRENS befallning låg de då kvar i lägret, och på HERRENS befallning bröt de sedan upp.


text:
Ibland stannade molnskyn bara från kvällen till morgonen. När molnskyn höjde sig på morgonen bröt de upp. Om molnskyn stannade en dag och en natt, bröt de upp när molnskyn höjde sig.


text:
Om molnskyn stannade två dagar eller en månad, eller om molnskyn blev kvar en längre tid över tabernaklet, så låg Israels barn stilla i läger och bröt inte upp. Men när den höjde sig bröt de upp.


text:
På HERRENS befallning slog de läger, och på HERRENS befallning bröt de upp. De följde HERRENS påbud i enlighet med HERRENS befallning genom Mose.


text:
”Gör dig två silvertrumpeter,<f>[29]</f> i hamrat arbete ska du göra dem. Du ska använda dem när församlingen ska sammankallas och när lägren ska bryta upp.


text:
När man stöter i dem båda ska hela församlingen samlas hos dig vid ingången till uppenbarelsetältet.


text:
Och när ni blåser larmsignal för andra gången, ska de läger som ligger söderut bryta upp. När lägren ska bryta upp ska man blåsa larmsignal.


text:
<pb/>Det är Arons söner, prästerna, som ska blåsa i trumpeterna. Detta ska vara en evig stadga för er, släkte efter släkte.


text:
<f>ⓡ</f> När ni i ert land drar ut till strid mot någon fiende som angriper er, ska ni blåsa larmsignal i trumpeterna. Då ska ni bli ihågkomna inför HERREN er Guds ansikte, och bli räddade från era fiender.


text:
<f>ⓢ</f> Och i dagar av glädje, vid era högtider och nymånader,<f>[30]</f> ska ni stöta i trumpeterna vid era brännoffer och gemenskapsoffer. De ska göra att ni blir ihågkomna inför er Gud. Jag är HERREN er Gud.”


text:
<pb/>Andra året, i andra månaden, på tjugonde dagen<f>[31]</f>, höjde sig molnskyn från vittnesbördets tabernakel.


text:
Då bröt Israels barn upp från Sinai öken och gick från plats till plats, och molnskyn stannade i öknen Paran.


text:
<f>ⓣ</f> var det Juda barns läger under sitt baner som först bröt upp, häravdelning efter häravdelning. Anförare för denna här var Nahshon, Amminadabs son.


text:
<pb/><f>ⓤ</f> Sedan tabernaklet hade tagits ner, bröt Gershons och Meraris barn upp och bar tabernaklet.


text:
<pb/>Därefter bröt Rubens läger upp under sitt baner, häravdelning efter häravdelning. Anförare för denna här var Elisur, Shedeurs son.


text:
<pb/><f>ⓥ</f> Sedan bröt kehatiterna upp, de bar de heliga föremålen. Och tabernaklet sattes upp innan de hann fram.


text:
<pb/>Därefter bröt Efraims läger upp under sitt baner, häravdelning efter häravdelning. Anförare för denna här var Elishama, Ammihuds son.


text:
<pb/>Därefter bröt Dans läger upp under sitt baner som en eftertrupp för alla läger, häravdelning efter häravdelning. Anförare för denna här var Ahieser, Ammishaddajs son.


text:
<pb/><f>ⓦ</f> Mose sade till Hobab<f>[32]</f>, som var son till midjaniten Reguel, Moses svärfar: ”Vi bryter nu upp och går till det land som HERREN har lovat att ge oss. Följ med oss, så ska vi göra gott mot dig. HERREN har lovat Israel allt gott.”


text:
<pb/>Men han svarade honom: ”Jag vill inte följa med, utan jag vill gå hem till mitt land och min släkt.”


text:
<pb/>Och de bröt upp från HERRENS berg och vandrade tre dagsresor. HERRENS förbundsark gick framför dem de tre dagarna för att utse en rastplats åt dem.


text:
<f>ⓨ</f> Och så ofta arken bröt upp, sade Mose: <pb/><t>”Res dig, HERRE!</t> <t>Låt dina fiender skingras,</t> <t>låt dem som hatar dig</t> <t>fly för ditt ansikte.”</t>


text:
<pb/>Och när den sattes ner, sade han: <pb/><t>”Vänd åter, Herre,</t> <t>till Israels ätters många tusenden.”</t>


text:
<pb/><f>ⓩ</f> Folket började klaga högljutt inför HERREN hur illa de hade det. När HERREN hörde det, upptändes hans vrede och hans eld började brinna ibland dem och förtärde dem som var ytterst i lägret.


text:
<pb/><f>ⓑ</f> Den blandade hopen<f>[34]</f> som följde dem greps av stort begär, och även Israels barn började gråta igen och sade: ”Vem kan ge oss kött att äta?


text:
Vi minns fisken som vi åt gratis i Egypten, och gurkorna, melonerna, purjolöken, rödlöken och vitlöken.


text:
Folket gick omkring och samlade det och malde det på handkvarn eller stötte det i mortel. De kokade det i gryta eller bakade kakor av det. Och det smakade som fint bakverk med olja.


text:
<pb/>Mose hörde hur folket i de olika familjerna grät, var och en vid ingången till sitt tält. Då upptändes HERRENS vrede, och Mose blev illa till mods.


text:
Och Mose sade till HERREN: ”Varför har du gjort så illa mot din tjänare? Varför har jag inte funnit nåd inför dina ögon? Du har ju lagt bördan av hela detta folk på mig!


text:
<f>ⓓ</f> Har jag burit och fött hela detta folk, eftersom du säger till mig: ’Bär dem i din famn så som vårdaren bär spädbarnet’, in i det land som du med ed har lovat åt deras fäder?


text:
Var ska jag få kött att ge åt hela detta folk? De kommer gråtande till mig och säger: Ge oss kött, så att vi får äta!


text:
Om det är så här du vill göra mot mig, döda mig då direkt om jag funnit nåd inför dina ögon, och låt mig slippa se mitt elände!”


text:
<pb/><f>ⓔ</f> Då sade HERREN till Mose: ”Kalla samman sjuttio män av de äldste i Israel, sådana som du vet är folkets äldste och deras förmän. För fram dem till uppenbarelsetältet och låt dem ställa sig där hos dig.


text:
Där ska jag då stiga ner och tala med dig, och jag ska ta av den Ande som är över dig och låta den komma över dem. De ska tillsammans med dig bära bördan av folket, så att du slipper bära den ensam.


text:
<f>ⓕ</f> Säg till folket: Helga er till i morgon, så ska ni få kött att äta. Ni har gråtit inför HERREN och sagt: Vem ska ge oss kött att äta? I Egypten hade vi det så bra. Därför ska nu HERREN ge er kött att äta.


text:
utan en hel månad, ända tills köttet kommer ut genom näsan på er och det äcklar er. Ni har förkastat HERREN, som är mitt ibland er, och gråtit inför hans ansikte och sagt: Varför drog vi alls ut ur Egypten?”


text:
<pb/><f>ⓖ</f> Mose sade: ”Sexhundratusen man till fots har jag omkring mig, och du säger: Jag ska ge dem kött att äta under en månad!


text:
Finns det får och kor att slakta så att det räcker åt dem? Eller ska alla fiskar i havet fångas så att det räcker åt dem?”


text:
<f>ⓗ</f> HERREN svarade Mose: ”Är HERRENS arm för kort? Nu ska du få se om det jag har sagt ska hända dig eller inte.”


text:
<pb/>Mose gick ut och talade om för folket vad HERREN hade sagt. Och han kallade samman sjuttio män av de äldste i folket och lät dem ställa sig runt omkring tältet.


text:
Då steg HERREN ner i molnskyn och talade till honom, och tog av den Ande som var över honom och lät den komma över de sjuttio äldste. När Anden nu vilade över dem började de profetera, men det gjorde de sedan inte mer.


text:
<pb/>Två män hade stannat kvar i lägret. Den ene hette Eldad och den andre Medad. Även över dem vilade Anden, för de var bland de uppskrivna men hade inte gått ut till tältet. Och de profeterade i lägret.


text:
<f>ⓘ</f> Josua, Nuns son, som hade varit Moses tjänare från sin ungdom, sade då: ”Mose, min herre, förbjud dem!”


text:
Men Mose sade till honom: ”Ivrar du för mig? Om ändå hela HERRENS folk blev profeter genom att HERREN lät sin Ande komma över dem!”


text:
<pb/><f>ⓙ</f> Och en stormvind gick ut från HERREN. Den förde med sig vaktlar<f>[37]</f> från havet och drev dem över lägret, omkring en dagsresa i varje riktning från lägret och två alnar<f>[38]</f> över marken.


text:
<pb/>Folket gick då hela den dagen och natten och nästa dag och samlade vaktlar. Det minsta någon samlade var tio homer<f>[39]</f>, och de bredde ut dem åt sig runt omkring lägret.


text:
<pb/>Men medan de ännu hade köttet mellan tänderna och det ännu var otuggat, upptändes HERRENS vrede mot folket och HERREN slog dem med en mycket svår plåga.


text:
Platsen fick namnet Kibrot-Hattaava<f>[40]</f>, eftersom man där begravde dem av folket som hade gripits av begär.


text:
<pb/>Mirjam och Aron talade illa om Mose på grund av den kushitiska<f>[41]</f> kvinnan som han hade tagit till hustru, för han hade tagit en kushitisk kvinna till hustru.


text:
De sade: ”Är Mose den ende som HERREN talar genom? Talar han inte också genom oss?” Och HERREN hörde det.


text:
<pb/>Genast sade HERREN till Mose, Aron och Mirjam: ”Gå ut, ni tre, till uppenbarelsetältet.” Och de gick dit ut alla tre.


text:
Då steg HERREN ner i en molnpelare och ställde sig vid ingången till tältet. Han kallade på Aron och Mirjam, och de gick båda dit.


text:
Och han sade: <pb/><t>”Hör nu mina ord.</t> <t>Om det finns en HERRENS profet</t> <t>ibland er,</t> <t>ger jag mig till känna för honom</t> <t>i en syn</t> <t>och talar med honom i en dröm.</t>


text:
<t><f>ⓚ</f> Men så gör jag inte</t> <t>med min tjänare Mose.</t> <t>I hela mitt hus är han betrodd.<f>[42]</f></t>


text:
<t><f>ⓛ</f> Jag talar med honom</t> <t>ansikte mot ansikte<f>[43]</f>,</t> <t>tydligt och inte i gåtor,</t> <t>och han får se HERRENS gestalt.</t> <t>Varför var ni då inte rädda</t> <t>för att tala illa</t> <t>om min tjänare Mose?”</t>


text:
<pb/>När molnskyn drog sig tillbaka från tältet, se, då var Mirjam vit som snö av spetälska. Aron vände sig till Mirjam och såg att hon var spetälsk.


text:
Låt henne inte bli som ett dödfött foster vars kropp är till hälften förtärd när det kommer ut ur moderlivet.”


text:
<f>ⓜ</f> HERREN svarade Mose: ”Om hennes far hade spottat henne i ansiktet, skulle hon då inte ha fått skämmas i sju dagar? Håll henne därför instängd utanför lägret i sju dagar. Sedan ska hon tas emot igen.”


text:
<pb/>I sju dagar hölls Mirjam instängd utanför lägret, och folket bröt inte upp förrän Mirjam hade förts tillbaka.


text:
<f>ⓝ</f> ”Sänd ut män för att speja i Kanaans land som jag ger åt Israels barn. En man för varje fädernestam ska ni sända. Var och en av dem ska vara en ledare.”


text:
På HERRENS befallning sände Mose ut dem från öknen Paran<f>[44]</f>. Alla var huvudmän bland Israels barn.


text:
<pb/>Dessa var namnen på de män som Mose sände i väg för att speja i landet. Men Mose gav Hosea<f>[45]</f>, Nuns son, namnet Josua.


text:
<pb/>Mose sände i väg dem för att speja i Kanaans land och sade till dem: ”Dra upp till Negev och vidare upp till Bergsbygden.


text:
om landet där de bor är gott eller dåligt, om städerna där de bor är som läger eller om de är befästa,


text:
om jorden är fet eller mager och om det finns träd där eller inte. Visa er modiga och ta med er hit av landets frukt.” Det var den tid då de första druvorna mognade.


text:
<pb/>De gav sig av och spejade i landet från öknen Zin ända till Rehob där vägen går till Hamat<f>[46]</f>.


text:
<pb/><f>ⓞ</f> De drog upp till Negev och kom till Hebron. Där bodde Ahiman, Sheshaj och Talmaj, Anaks avkomlingar. — Hebron byggdes sju år före Soan<f>[47]</f> i Egypten. —


text:
<f>ⓟ</f> De kom till Druvdalen. Där skar de av en gren med en ensam druvklase. Den bars sedan på en stång av två man. Dessutom tog de granatäpplen och fikon.


text:
De gav sig i väg och kom till Mose och Aron och hela Israels församling i öknen Paran i Kadesh,<f>[48]</f> där de avgav rapport för dem och hela församlingen och visade dem landets frukt.


text:
Och de sade till Mose: ”Vi kom till det land som du sände oss till. Det flödar verkligen av mjölk och honung, och här är frukt därifrån.


text:
Men folket som bor i landet är starkt, och städerna är befästa och mycket stora. Dessutom såg vi avkomlingar av Anak där.


text:
Amalekiterna bor i Negev, hetiterna, jebusiterna och amoreerna bor i bergsbygden, och kananeerna bor vid havet och utmed Jordan.”


text:
<pb/>Men Kaleb<f>[49]</f> lugnade folket inför Mose och sade: ”Låt oss genast dra dit upp och inta landet. Sannerligen, vi kan göra det!”


text:
<pb/>Men männen som hade gått upp med honom sade: ”Vi kan inte dra upp mot det folket, för de är för starka för oss.”


text:
Inför Israels barn talade de illa om landet där de hade spejat och sade: ”Landet som vi har vandrat igenom och spejat i är ett land som förtär sina inbyggare, och allt folk som vi såg där var resliga män.


text:
<f>ⓠ</f> Vi såg också jättarna där — Anaks barn<f>[50]</f> kom från jättestammen — och vi var som gräshoppor i våra egna ögon, och så var vi också i deras ögon.”


text:
<f>ⓡ</f> Alla Israels barn klagade på Mose och Aron, och hela församlingen sade till dem: ”Om vi ändå hade fått dö i Egyptens land, eller om vi ändå hade fått dö här i öknen!


text:
Varför leder HERREN oss in i detta land där vi kommer att falla för svärd och våra hustrur och barn blir fiendens byte? Vore det inte bättre för oss att vända tillbaka till Egypten?”


text:
Och Josua, Nuns son, och Kaleb, Jefunnes son, som var med bland dem som hade spejat i landet, rev sönder sina kläder


text:
och sade till hela Israels församling: ”Landet som vi har vandrat igenom och spejat i är ett mycket, mycket gott land.


text:
Om HERREN har behag till oss, ska han föra oss in i det landet och ge det åt oss, ett land som flödar av mjölk och honung.


text:
Men var inte upproriska mot HERREN och var inte rädda för folket i landet, för de ska bli som en munsbit för oss. Deras beskydd har vikit ifrån dem, men HERREN är med oss. Var inte rädda för dem.”


text:
<pb/>Men hela församlingen ropade att man skulle stena dem. Då visade sig HERRENS härlighet i uppenbarelsetältet för alla Israels barn.


text:
Och HERREN sade till Mose: ”Hur länge ska detta folk förakta mig? Och hur länge ska de vägra tro på mig trots alla de tecken jag har gjort ibland dem?


text:
<f>ⓢ</f> Jag ska slå dem med pest och utrota dem, men dig vill jag göra till ett folk som är större och mäktigare än dem.”


text:
<pb/>Mose sade till HERREN: ”Egyptierna har ju hört att du med din kraft har fört detta folk ut från dem hit upp,


text:
<f>ⓣ</f> och de har talat om det för dem som bor här i landet. De har hört att du, HERRE, är mitt ibland detta folk, att du, HERRE, visar dig ansikte mot ansikte, att din molnsky står över dem och att du går framför dem i en molnpelare om dagen och i en eldpelare om natten.


text:
<f>ⓤ</f> ’HERREN lyckades inte föra in detta folk i det land som han med ed hade lovat dem, och därför har han slaktat dem i öknen.’


text:
<f>ⓥ</f> HERREN är sen till vrede och rik på nåd, han förlåter missgärning och överträdelse men låter ingen bli ostraffad, utan låter straffet för fädernas missgärning drabba barnen till tredje och fjärde led.


text:
Förlåt nu folkets missgärning efter din stora nåd, så som du har låtit din förlåtelse följa detta folk allt ifrån Egypten och ända hit.”


text:
Av alla de män som har sett min härlighet och sett de tecken jag har gjort i Egypten och i öknen, och som nu tio gånger har frestat mig och inte lyssnat till min röst,


text:
<f>ⓧ</f> av dem ska ingen få se det land som jag med ed har lovat deras fäder. Ingen av dem som har föraktat mig ska få se det.


text:
<f>ⓨ</f> Men i min tjänare Kaleb är en annan ande, och han har i allt följt mig. Därför ska jag föra honom in i det land där han nu har varit, och hans avkomlingar ska ta det i besittning.


text:
Men eftersom amalekiterna och kananeerna bor i dalen, så vänd er i morgon åt ett annat håll och dra ut i öknen mot Röda havet<f>[51]</f>.”


text:
”Hur länge ska denna onda församling klaga mot mig? Jag har hört hur Israels barn ständigt klagar mot mig.


text:
<f>ⓩ</f> Säg nu till dem: Så sant jag lever, säger HERREN, jag ska göra med er så som ni själva har sagt inför mig.


text:
<f>ⓐ</f> Här i öknen ska era döda kroppar falla, alla ni som har blivit mönstrade och är tjugo år eller äldre, eftersom ni har klagat mot mig.


text:
Ingen av er ska komma in i det land som jag med upplyft hand lovade er att få bo i, ingen utom Kaleb, Jefunnes son, och Josua, Nuns son.


text:
Men era barn, som ni sade skulle bli fiendens byte, dem ska jag föra in där, och de ska lära känna det land som ni har förkastat.


text:
<f>ⓑ</f> Och era barn ska vara herdar i öknen i fyrtio år och få lida för er trolöshet tills era döda kroppar har förmultnat i öknen.


text:
Så som ni under fyrtio dagar har spejat i landet ska ni under fyrtio år — ett år för varje dag — bära på era synder. Ni ska då få erfara att jag har tagit min hand ifrån er.


text:
Jag, HERREN, har talat. Jag ska i sanning göra så med hela denna onda församling som har rotat sig samman mot mig. Här i öknen ska de omkomma, här ska de dö.”


text:
<pb/>De män som Mose hade sänt för att speja i landet och som vid sin återkomst hade fått hela församlingen att klaga mot honom genom att tala illa om landet,


text:
Av de män som hade gått ut för att speja i landet överlevde bara Josua, Nuns son, och Kaleb, Jefunnes son.


text:
<f>ⓒ</f> De steg upp tidigt nästa morgon för att bege sig upp mot den övre bergsbygden och sade: ”Se, här är vi. Vi har syndat, men nu vill vi dra upp till den plats som HERREN har talat om.”


text:
Amalekiterna och kananeerna kommer att möta er där och ni faller för svärd, för ni har vänt er bort från HERREN och därför kommer HERREN inte att vara med er.”


text:
<pb/>I sitt övermod drog de ändå upp mot den övre bergsbygden, men HERRENS förbundsark och Mose lämnade inte lägret.


text:
Amalekiterna och kananeerna, som bodde där i bergsbygden, kom då ner och slog dem och drev dem på flykten ända till Horma<f>[52]</f>.


text:
<f>ⓓ</f> och ni vill offra ett eldsoffer åt HERREN, ett brännoffer eller ett slaktoffer av nöt eller småboskap, för att bereda HERREN en ljuvlig doft — vare sig det gäller att fullgöra ett löfte eller om det är ett frivilligt offer eller era högtidsoffer —


text:
<f>ⓔ</f> så ska den som bär fram ett sådant offer åt HERREN, också som matoffer bära fram en tiondels efa fint mjöl, blandat med en fjärdedels hin<f>[53]</f> olja,


text:
och som dryckesoffer ska du offra en fjärdedels hin vin för varje lamm tillsammans med brännoffret eller slaktoffret.


text:
<pb/>Till en bagge ska du som matoffer offra två tiondels efa fint mjöl, blandat med en tredjedels hin olja,<f>[54]</f>


text:
När du offrar en ungtjur till brännoffer eller slaktoffer för att fullgöra ett löfte eller som gemenskapsoffer<f>[55]</f> åt HERREN,


text:
ska du tillsammans med tjuren som matoffer bära fram tre tiondels efa fint mjöl, blandat med en halv hin<f>[56]</f> olja,


text:
och som dryckesoffer ska du bära fram en halv hin vin, det är ett eldsoffer till en ljuvlig doft för HERREN.


text:
När en främling som bor hos er eller någon som vistas ibland er i kommande släkten vill offra ett eldsoffer till en ljuvlig doft för HERREN, ska han göra så som ni gör.


text:
<f>ⓕ</f> Inom församlingen ska samma stadga gälla för er och för främlingen hos er, en evig stadga från släkte till släkte. Som det är för er, så ska det vara för främlingen inför HERRENS ansikte.


text:
<f>ⓗ</f> Av det första ni bakar ska ni ge en kaka till offergåva, som en offergåva från er loge ska ni ge den.


text:
— allt det som HERREN befallde er genom Mose, från den dag då HERREN gav sina befallningar och allt framgent, släkte efter släkte, —


text:
<f>ⓘ</f> om det gjordes av misstag utan att församlingen visste det, ska hela församlingen offra en ungtjur som brännoffer, till en ljuvlig doft för HERREN, med matoffret och dryckesoffret på föreskrivet sätt, och likaså en bock till syndoffer.


text:
Och prästen ska bringa försoning för hela Israels församling, och de ska få förlåtelse. Det var en synd av misstag, och de har burit fram sitt offer, ett eldsoffer åt HERREN och sitt syndoffer inför HERRENS ansikte för sitt misstag.


text:
Hela Israels församling och främlingen som bor bland dem ska få förlåtelse, eftersom hela folket hade del i synden som gjordes av misstag.


text:
<pb/><f>ⓙ</f> Om en enskild person av misstag syndar, ska han som syndoffer föra fram en årsgammal get.


text:
Prästen ska bringa försoning för den som har felat genom att av misstag synda inför HERRENS ansikte. Så blir han försonad och får förlåtelse.


text:
Både för den infödde bland Israels barn och för främlingen som bor ibland dem ska samma lag gälla när någon begår en synd av misstag.


text:
Men den som begår något med berått mod<f>[57]</f>, vare sig han är infödd eller främling, han hånar HERREN och ska utrotas ur sitt folk.


text:
Eftersom han har föraktat HERRENS ord och brutit mot hans bud, måste han utrotas. Hans missgärning vilar på honom.”


text:
<pb/>Och HERREN sade till Mose: ”Mannen ska straffas med döden. Hela församlingen ska stena honom utanför lägret.”


text:
Då förde hela församlingen ut honom utanför lägret och stenade honom till döds, så som HERREN hade befallt Mose.


text:
<f>ⓛ</f> ”Tala till Israels barn och säg till dem att de, släkte efter släkte, ska göra tofsar<f>[58]</f> i hörnen på sina kläder och sätta ett mörkblått<f>[59]</f> snöre på varje hörntofs.


text:
Ni ska ha sådana tofsar, och när ni ser dem ska ni tänka på alla HERRENS bud och göra efter dem och inte följa era egna hjärtan och ögon, som lockar er till otrohet.


text:
<pb/>Kora<f>[60]</f>, son till Jishar, son till Kehat, son till Levi, tog med sig både Datan och Abiram<f>[61]</f>, Eliabs söner, och On, Pelets son, av Rubens söner,


text:
och gjorde uppror mot Mose. Tvåhundrafemtio män av Israels barn följde dem, furstar i församlingen, utvalda från folkförsamlingen, ansedda män.


text:
De samlade sig mot Mose och Aron och sade till dem: ”Nu får det vara nog! Hela församlingen är helig, allesammans, och HERREN är mitt ibland dem. Varför upphöjer ni er över HERRENS församling?”


text:
Sedan talade han till Kora och hela hans grupp och sade: ”I morgon ska HERREN visa vem som tillhör honom, vem som är helig och vem som får komma inför honom. Den han utväljer ska få komma inför honom.


text:
och lägg eld i dem och strö rökelse på dem inför HERRENS ansikte<f>[62]</f> i morgon. Den man som HERREN då utväljer, han är den helige. Nu får det vara nog, ni Levi söner!”


text:
<f>ⓜ</f> Är det inte nog för er att Israels Gud har avskilt er från Israels församling för att låta er komma inför sig och göra tjänst i HERRENS tabernakel och stå inför församlingen och betjäna den.


text:
Han har låtit dig och alla dina bröder, Levi söner, jämte dig komma inför sig. Och nu begär ni också prästämbetet!


text:
Det är därför som du och hela din grupp har gaddat ihop er mot HERREN. Vem är Aron att ni skulle klaga mot honom?”


text:
Är det inte nog att du har fört oss hit upp från ett land som flödar av mjölk och honung för att låta oss dö i öknen? Nu vill du också göra dig till herre över oss!


text:
Du har sannerligen inte fört oss in i ett land som flödar av mjölk och honung eller gett oss åkrar och vingårdar till arvedel. Tänker du sticka ut ögonen på dessa människor? Nej, vi kommer inte!”


text:
<f>ⓝ</f> Då blev Mose mycket vred och sade till HERREN: ”Se inte till deras offergåva. Inte en enda åsna har jag tagit av dem, och ingen av dem har jag gjort något ont.”


text:
<pb/>Mose sade till Kora: ”I morgon ska du och hela din grupp träda fram inför HERRENS ansikte, du själv och de och Aron.


text:
Och var och en av er ska ta sitt fyrfat och lägga rökelse på det och bära sitt fyrfat fram inför HERRENS ansikte, tvåhundrafemtio fyrfat. Du själv och Aron ska också ta var sitt fyrfat.”


text:
Och de tog var och en sitt fyrfat och lade eld på det och strödde på rökelse och ställde sig vid ingången till uppenbarelsetältet tillsammans med Mose och Aron.


text:
Kora samlade hela församlingen mot dem vid ingången till uppenbarelsetältet. <pb/>Då visade sig HERRENS härlighet för hela församlingen.


text:
<f>ⓞ</f> Då föll de ner på sina ansikten och sade: ”O Gud, du Gud som råder över anden i allt kött! Ska du bli vred på hela församlingen för att en enda man syndar?”


text:
Mose talade till församlingen. Han sade: ”Vik bort från dessa ogudaktiga människors tält och rör inte något som tillhör dem, så att ni inte förgås genom alla deras synder.”


text:
Då drog de sig bort från lägerplatsen kring Kora, Datan och Abiram. Men Datan och Abiram kom ut och ställde sig vid ingången till sina tält med sina hustrur och barn, stora och små.


text:
<pb/>Och Mose sade: ”Av detta ska ni förstå att det är HERREN som har sänt mig att göra alla dessa gärningar. Jag har inte handlat efter eget tycke.


text:
Om dessa dör på samma sätt som andra människor och får samma straff som alla andra, då har HERREN inte sänt mig.


text:
Men om HERREN gör något nytt genom att marken spärrar upp sitt gap och slukar dem med allt de äger så att de far levande ner i dödsriket, då ska ni förstå att dessa människor har föraktat HERREN.”


text:
<f>ⓟ</f> Jorden öppnade sitt gap och slukade dem och deras hus, allt Koras folk och alla deras ägodelar.


text:
De föll levande ner i dödsriket med allt de ägde, och jorden täckte över dem. Så utrotades de ur församlingen.


text:
Hela Israel som stod runt omkring dem flydde vid deras rop, för de sade: ”Annars slukas vi också av jorden!”


text:
<pb/>Och eld gick ut från HERREN och förtärde de tvåhundrafemtio männen som hade burit fram rökelse.


text:
”Säg till Eleasar, prästen Arons son, att han ska ta ut fyrfaten ur branden och kasta elden långt bort, för de har blivit heliga.


text:
Och dessa fyrfat som tillhörde männen som syndade och miste sina liv, dem ska man hamra ut till plåtar och täcka altaret med, för de har varit framburna inför HERRENS ansikte och har därför blivit heliga. De ska vara ett tecken för Israels barn.”


text:
<pb/>Då tog prästen Eleasar de fyrfat av koppar som de uppbrända hade burit fram, och man hamrade ut dem för att täcka altaret.


text:
De skulle vara till en påminnelse för Israels barn att ingen främling som inte var av Arons släkt skulle träda fram och tända rökelse inför HERRENS ansikte, för att inte bli som Kora och hans grupp — allt i enlighet med vad HERREN hade sagt honom genom Mose.


text:
<pb/>Men dagen efter klagade hela Israels församling mot Mose och Aron och sade: ”Det är ni som har dödat HERRENS folk!”


text:
Och det hände att när församlingen samlades mot Mose och Aron och de vände sig mot uppenbarelsetältet, se, då täcktes det av molnskyn och HERRENS härlighet visade sig.


text:
”Gå bort ifrån denna församling, så ska jag i ett ögonblick förgöra dem.” Då föll de ner på sina ansikten.


text:
<pb/>Och Mose sade till Aron: ”Ta ditt fyrfat och lägg eld från altaret på det och strö på rökelse och bär det genast till församlingen och bringa försoning för dem, eftersom vrede har gått ut från HERRENS ansikte. Hemsökelsen har börjat.”


text:
<pb/>Aron tog det Mose hade sagt och skyndade mitt in i församlingen. Och se, hemsökelsen hade redan börjat bland folket. Aron lade på rökelse och bringade försoning för folket.


text:
Sedan vände Aron tillbaka till Mose vid uppenbarelsetältets ingång, eftersom hemsökelsen hade upphört.


text:
”Tala till Israels barn och ta från dem en stav för varje stam. Från alla deras stamhövdingar ska du ta tolv stavar<f>[63]</f> och skriva vars och ens namn på hans stav.


text:
Då ska det ske att den man som jag utväljer, hans stav ska grönska. Så ska jag göra slut på Israels barns klagan, eftersom de ständigt klagar mot er.”


text:
<pb/>Mose talade till Israels barn, och alla stamhövdingarna gav honom var och en sin stav, tolv stavar, och Arons stav var med bland deras stavar.


text:
<pb/><f>ⓠ</f> Nästa dag gick Mose in i vittnesbördets tält, och se, Arons stav för Levi hus grönskade, och den hade knoppar och utslagna blommor och mogna mandlar<f>[64]</f>.


text:
Mose bar ut alla stavarna från HERRENS ansikte till alla Israels barn. De såg på dem, och var och en tog sin stav.


text:
Och HERREN sade till Mose: ”Lägg tillbaka Arons stav<f>[65]</f> framför vittnesbördet. Den ska förvaras som ett tecken för de upproriska. Så ska du göra slut på deras klagande mot mig så att de inte dör.”


text:
<pb/>HERREN sade till Aron: ”Du och dina söner och din fars hus med dig ska bära den missgärning som hör till helgedomen, och du och dina söner med dig ska bära den missgärning som hör till ert prästämbete.


text:
<f>ⓡ</f> Men också dina bröder av Levi stam, din fars stam, ska du låta få tillträde dit tillsammans med dig, och de ska hålla sig till dig och betjäna dig medan du och dina söner med dig gör tjänst vid vittnesbördets tält.


text:
De ska sköta vad du har att sköta och vad som hör till skötseln av tältet. Men de får inte komma nära de heliga föremålen eller altaret, för att inte både de och ni ska dö.


text:
De ska hålla sig till dig och sköta vad som hör till uppenbarelsetältet, under all tjänstgöring vid tältet. Ingen främling får komma nära dig.


text:
Ni ska iaktta vad som hör till skötseln av helgedomen och altaret, för att inte vrede åter ska komma över Israels barn.


text:
<f>ⓢ</f> Det är jag som har utvalt era bröder leviterna bland Israels barn. De är en gåva åt er, givna åt HERREN till att förrätta tjänsten vid uppenbarelsetältet.


text:
Men du och dina söner med dig ska sköta vad som hör till ert prästämbete, i allt som avser altaret och det som är innanför förhänget. Så ska ni göra tjänst. Jag ger er prästämbetet som en gåva. Om en obehörig inkräktar på det ska han dödas.”


text:
<pb/>HERREN sade till Aron: ”Se, jag överlämnar åt dig att ta hand om det som offras åt mig. Av Israels barns alla heliga gåvor ger jag detta som en ämbetslott åt dig och dina söner, som en evig rätt.


text:
Av det högheliga som inte lämnas åt elden ska detta tillhöra dig: Alla deras offergåvor, alla matoffer, syndoffer eller skuldoffer som de offrar åt mig. Detta är högheligt och tillhör dig och dina söner.


text:
<f>ⓣ</f> På en höghelig plats ska du äta det. Alla av manligt kön ska äta det. Det ska vara heligt för dig.


text:
<f>ⓤ</f> Också Israels barns alla lyftoffer som bärs fram som gåvor ska tillhöra dig. Som en evig rättighet ger jag dem åt dig och dina söner och döttrar med dig. Var och en i ditt hus som är ren kan äta det.


text:
<pb/>Allt det bästa av oljan och det bästa av det nya vinet och av säden, det första av det som de ger åt HERREN, ger jag åt dig.


text:
De första frukterna av allt som växer i deras land och som de bär fram åt HERREN ska tillhöra dig. Var och en i ditt hus som är ren kan äta av det.


text:
<f>ⓦ</f> Allt som öppnar moderlivet, varje varelse, människa eller djur, som de för fram till HERREN ska tillhöra dig. Men du ska friköpa det förstfödda bland människor och även friköpa det förstfödda bland orena djur.


text:
<f>ⓧ</f> När de är en månad gamla ska du friköpa dem med lösensumman som är bestämd till fem siklar silver<f>[67]</f>, efter helgedomssikelns vikt som är tjugo gera.


text:
<pb/><f>ⓨ</f> Men det förstfödda bland kor, får eller getter ska du inte friköpa. Det är heligt. Deras blod ska du stänka på altaret, och deras fett ska du förbränna som ett eldsoffer till en ljuvlig doft för HERREN.


text:
<f>ⓩ</f> Men deras kött ska tillhöra dig, liksom även lyftofferbringan och det högra lårstycket ska tillhöra dig.


text:
Alla heliga gåvor som Israels barn offrar åt HERREN ger jag åt dig och dina söner och döttrar med dig som en evig rätt. Detta ska vara ett evigt saltförbund<f>[68]</f> inför HERRENS ansikte, för dig och för dina avkomlingar.”


text:
<pb/><f>ⓐ</f> HERREN sade till Aron: ”I deras land ska du inte ha någon arvedel, och du ska inte ha någon lott bland dem. Jag ska vara din lott och din arvedel bland Israels barn.


text:
Se, jag ger åt Levi barn allt tionde i Israel till arvedel, som lön för den tjänst de utför, tjänsten vid uppenbarelsetältet.


text:
<pb/>Och Israels barn ska härefter inte komma nära uppenbarelsetältet, för de kommer då att bära på synd och måste dö.


text:
Det är leviterna som ska förrätta tjänsten vid uppenbarelsetältet, och de ska själva bära sina missgärningar. Det ska vara en evig stadga från släkte till släkte: De ska inte ha någon arvedel bland Israels barn,


text:
<f>ⓑ</f> för jag ger tiondet som Israels barn offrar som gåva åt HERREN till arvedel åt leviterna. Det är därför jag säger om dem: De ska inte ha någon arvedel bland Israels barn.”


text:
”Tala till leviterna och säg: När ni av Israels barn tar emot det tionde som jag har bestämt att ni ska få av dem som er arvedel, då ska ni av det ge en gåva åt HERREN, ett tionde av tiondena.


text:
Denna er gåva ska räknas som om det vore brödsäd från logen och den fulla avkastningen från vinpressen.


text:
Så ska också ni ge en gåva åt HERREN av allt tionde som ni tar emot av Israels barn. Denna HERRENS gåva av tionden ska ni ge åt prästen Aron.


text:
Av alla gåvor ni får ska ni offra åt HERREN allt det som tillhör honom, det bästa av gåvorna, den del som är helig.


text:
<pb/>Du ska säga till dem: När ni ger som gåva det bästa, ska leviternas gåva räknas som om det vore vad loge och press avkastar.


text:
Ni får äta det var som helst med ert husfolk, för det är er lön för er tjänstgöring vid uppenbarelsetältet.


text:
När ni offrar det bästa av det ska ni inte bära på synd. Då ska ni inte ohelga Israels barns heliga gåvor, så att ni måste dö.”


text:
”Detta är en lagstadga som HERREN har befallt: Säg till Israels barn att de skaffar fram åt dig en röd kviga som är felfri och inte har någon defekt och som inte har burit något ok.


text:
<f>ⓒ</f> Ni ska ge den åt prästen Eleasar, och man ska föra den utanför lägret och slakta den i hans åsyn.


text:
<f>ⓓ</f> Och prästen Eleasar ska ta något av blodet från kvigan på sitt finger och stänka det sju gånger mot framsidan av uppenbarelsetältet.


text:
<f>ⓔ</f> Sedan ska man bränna upp kvigan inför hans ögon. Hud och kött och blod ska brännas upp tillsammans med hennes orenlighet.


text:
<f>ⓕ</f> Och prästen ska ta cederträ, isop och karmosinrött garn och kasta det i elden där kvigan bränns upp.


text:
Sedan ska prästen tvätta sina kläder och bada sin kropp i vatten. Därefter får han gå in i lägret, men han ska vara oren till kvällen.


text:
Också den som brände upp kvigan ska tvätta sina kläder i vatten och bada sin kropp i vatten och vara oren till kvällen.


text:
<f>ⓖ</f> En man som är ren ska samla ihop askan efter kvigan och lägga den utanför lägret på en ren plats. Den ska förvaras åt Israels barns församling för att användas i reningsvattnet. Detta är ett syndoffer.


text:
Den som samlade ihop askan efter kvigan ska tvätta sina kläder och vara oren till kvällen. Detta ska vara en evig stadga för Israels barn och för främlingen som bor ibland dem.


text:
Han ska rena sig med vattnet på tredje dagen och på sjunde dagen, och så blir han ren. Men om han inte renar sig på tredje dagen och på sjunde dagen, blir han inte ren.


text:
Var och en som rör vid ett lik, vid en död människa, och inte renar sig, han orenar HERRENS tabernakel och ska utrotas ur Israel. Eftersom reningsvattnet inte blivit stänkt på honom är han oren. Hans orenhet är alltjämt kvar.


text:
<pb/>Detta är lagen när en människa dör i ett tält: Var och en som kommer in i tältet, och var och en som redan är i tältet ska vara oren i sju dagar.


text:
Och var och en som ute på marken rör vid någon som har dräpts med svärd eller dött på annat sätt, eller rör vid människoben eller en grav, ska vara oren i sju dagar.


text:
<pb/>För den som är oren ska man ta av askan efter det uppbrända syndoffret och hälla friskt vatten över det i ett kärl.


text:
En man som är ren ska ta isop<f>[69]</f> och doppa i vattnet och stänka på tältet, på alla kärlen, på de personer som varit där, på den som rört vid benen, på den dräpte och på den som dött på annat sätt eller på graven.


text:
Och den som är ren ska på tredje dagen och på sjunde dagen bestänka den som har blivit oren. När han så på sjunde dagen har renat honom, ska han tvätta sina kläder och bada i vatten, så blir han ren om kvällen.


text:
Men om någon har blivit oren och sedan inte renar sig ska han utrotas ur församlingen, för han har orenat HERRENS helgedom. Reningsvattnet har inte blivit stänkt på honom. Han är oren.


text:
<pb/>Detta ska vara en evig stadga för dem. Mannen som stänkte reningsvattnet ska tvätta sina kläder, och om någon rör vid detta reningsvatten ska han vara oren till kvällen.


text:
<pb/>Israels barn, hela församlingen, kom in i öknen Zin<f>[70]</f> i den första månaden,<f>[71]</f> och folket stannade i Kadesh. Där dog Mirjam, och där begravdes hon.


text:
<f>ⓗ</f> Folket klagade på Mose och sade: ”Om vi ändå hade fått dö när våra bröder dog inför HERRENS ansikte!


text:
Varför har ni låtit HERRENS församling komma in i denna öken, så att vi och vår boskap måste dö här?


text:
Varför har ni fört oss upp ur Egypten och låtit oss komma till denna hemska plats? Här växer varken säd eller fikon, vindruvor eller granatäpplen, och här finns inget vatten att dricka.”


text:
<pb/>Men Mose och Aron gick bort från församlingen till uppenbarelsetältets ingång och föll ner på sina ansikten. Då visade sig HERRENS härlighet för dem.


text:
”Ta staven och kalla samman församlingen, du och din bror Aron, och tala till klippan<f>[72]</f> inför deras ögon, och den ska ge vatten. Så skaffar du fram vatten åt dem ur klippan och ger församlingen och dess boskap att dricka.”


text:
Och Mose och Aron kallade samman församlingen framför klippan, och han sade till dem: ”Lyssna, ni upproriska! Kan vi ur denna klippa skaffa fram vatten åt er?”


text:
<f>ⓘ</f> Sedan lyfte Mose upp sin hand och slog med sin stav två gånger på klippan, och mycket vatten kom ut så att både folket och boskapen fick dricka.


text:
<pb/><f>ⓙ</f> Men HERREN sade till Mose och Aron: ”Eftersom ni inte litade på mig och inte höll mig helig inför Israels barns ögon, ska ni inte få föra in denna församling i det land som jag gett dem.”


text:
<pb/><f>ⓚ</f> Detta var Meribas<f>[73]</f> vatten, där Israels barn tvistade med HERREN och där han visade sig helig bland dem.


text:
<pb/><f>ⓛ</f> Mose skickade sändebud från Kadesh till kungen i Edom<f>[74]</f> och lät säga: ”Så säger din broder Israel: Du känner alla de vedermödor som har drabbat oss.


text:
Våra fäder drog ner till Egypten, vi bodde i Egypten under lång tid och vi och våra fäder blev illa behandlade av egyptierna.


text:
<f>ⓜ</f> Men vi ropade till HERREN, och han hörde vår röst och sände en ängel som förde oss ut ur Egypten. Och se, nu är vi i Kadesh, en stad som gränsar till ditt område.


text:
Låt oss tåga igenom ditt land. Vi ska inte gå över åkrar och vingårdar och inte dricka vatten ur brunnarna. Vi ska ta Kungsvägen utan att vika av vare sig åt höger eller vänster förrän vi har kommit igenom ditt område.”


text:
<pb/>Men Edom svarade honom: ”Du får inte tåga igenom mitt land. Om du gör det ska jag komma mot dig med svärd.”


text:
Israels barn sade till honom: ”Vi ska hålla oss på den allmänna vägen och om vi eller vår boskap dricker av ditt vatten, ska jag betala för det. Jag begär bara att få gå till fots genom landet, ingenting annat.”


text:
Han svarade: ”Nej, du får inte gå härigenom.” Och Edom drog ut mot Israel med mycket folk och med stor makt.


text:
<pb/><f>ⓝ</f> Och Israels barn, hela församlingen, bröt upp från Kadesh och kom till berget Hor<f>[75]</f>.


text:
”Aron ska samlas till sitt folk. Han ska inte komma in i det land som jag har gett åt Israels barn, för ni trotsade min befallning vid Meribas vatten.


text:
<f>ⓞ</f> och ta av Aron hans kläder och sätt dem på hans son Eleasar. Aron kommer att samlas till sitt folk och dö där.”


text:
<pb/>Mose gjorde som HERREN hade befallt, och de steg upp på berget Hor inför ögonen på hela församlingen.


text:
<f>ⓟ</f> Mose tog av Aron hans kläder och satte dem på hans son Eleasar. Och Aron dog där uppe på bergets topp. Sedan steg Mose och Eleasar ner från berget.


text:
<pb/><f>ⓠ</f> När den kananeiske kungen av Arad, som bodde i Negev, hörde att Israel närmade sig på Atarimvägen, gav han sig i strid med Israel och tog några av dem till fånga.


text:
Då gav Israel ett löfte till HERREN: ”Om du ger detta folk i min hand, ska jag viga deras städer åt förintelse.”


text:
HERREN lyssnade till Israels röst och gav kananeerna i deras hand, och de vigde<f>[77]</f> dem och deras städer åt förintelse. Och platsen fick namnet Horma.


text:
<pb/>De bröt upp från berget Hor och tog vägen mot Röda havet för att gå omkring Edoms land. Men under vägen blev folket otåligt.


text:
Och folket talade mot Gud och mot Mose och sade: ”Varför har ni fört oss upp ur Egypten så att vi måste dö i öknen? Här finns ju varken bröd eller vatten, och vår själ avskyr den eländiga mat vi får!”


text:
<pb/><f>ⓡ</f> Då sände HERREN giftiga<f>[78]</f> ormar bland folket, och de bet folket och många i Israel dog.


text:
Då kom folket till Mose och sade: ”Vi har syndat genom att vi talade mot HERREN och mot dig. Be till HERREN att han tar bort dessa ormar från oss.” Och Mose bad för folket.


text:
HERREN sade till Mose: ”Gör dig en orm och sätt upp den på en påle. Den som har blivit ormbiten och ser på den ska leva.”


text:
<pb/><f>ⓢ</f> Mose gjorde då en kopparorm och satte upp den på en påle. Om någon blev biten av en orm, fäste han blicken på kopparormen<f>[79]</f> och fick leva.


text:
<pb/><f>ⓣ</f> Därifrån bröt de upp och slog läger på andra sidan Arnon<f>[80]</f> som går genom öknen och kommer från amoreernas område. Arnon utgör Moabs gräns, mellan Moab och amoreerna.


text:
Därför heter det i Boken om HERRENS krig<f>[81]</f>: <pb/><t>”Vaheb i Sufa,</t> <t>och Arnons bäckravin,</t>


text:
<t>och bäckravinens sidor</t> <t>som går ner till Ars bosättning</t> <t>och lutar sig mot Moabs gräns.”</t>


text:
<pb/>Därifrån drog de till Beer. Det var om den brunnen som HERREN sade till Mose: ”Samla folket så ska jag ge dem vatten.”


text:
<t>Brunnen som hövdingar grävde,</t> <t>som folkets främste grävde ut</t> <t>med spiran, med sina stavar.”</t> <pb/>Från öknen drog de till Mattana,


text:
från Bamot till den dal som ligger på Moabs mark, till Pisgas topp, där man ser ut över Jeshimon<f>[82]</f>.


text:
”Låt mig tåga igenom ditt land. Vi ska inte vika av in på åkrar eller in i vingårdar och inte dricka vatten ur brunnarna. Vi ska gå Kungsvägen<f>[84]</f> tills vi har kommit igenom ditt område.”


text:
<pb/>Men Sichon tillät inte Israel att gå igenom hans område. Sichon samlade allt sitt folk och drog ut mot Israel i öknen. När han kom till Jahas gav han sig i strid med Israel.


text:
<f>ⓥ</f> Men Israel slog honom med svärd och intog hans land från Arnon till Jabbok, ända fram till ammoniterna, för deras gräns var befäst.


text:
Och Israel intog alla städerna där och bosatte sig i amoreernas alla städer, i Heshbon med alla dess underlydande orter.


text:
Heshbon var nämligen den amoreiske kungen Sichons stad, för han hade fört krig mot den förre kungen i Moab och tagit ifrån honom hela hans land ända till Arnon.


text:
<t><f>ⓦ</f> för en eld gick ut från Heshbon,</t> <t>en låga från Sichons stad.</t> <t>Den förtärde Ar i Moab,</t> <t>herrarna på Arnons höjder.</t>


text:
<t>Ve dig, Moab!</t> <t>Förlorat är du, Kemoshs folk!</t> <t>Han lät sina söner bli flyktingar</t> <t>och sina döttrar gå i fångenskap,</t> <t>till amoreernas kung, Sichon.</t>


text:
<t>Vi sköt ner dem.</t> <t>Förlorat var Heshbon,</t> <t>ända till Dibon.</t> <t>Vi härjade ända till Nofa</t> <t>som når till Medeba.”</t>


text:
Mose sände ut några att speja vid Jaeser, och de intog dess underlydande orter, och han fördrev amoreerna som bodde där.


text:
<f>ⓧ</f> Sedan vek de av och drog upp mot Bashan. Och Bashans kung Og<f>[85]</f> drog med allt sitt folk ut till strid mot dem, vid Edrei.


text:
<pb/>Men HERREN sade till Mose: ”Var inte rädd för honom, för jag har gett honom i din hand med allt hans folk och hans land. Du ska göra med honom som du gjorde med Sichon, amoreernas kung, som bodde i Heshbon.”


text:
Och de slog honom och hans söner och allt hans folk tills ingen överlevande fanns kvar och tog hans land i besittning.


text:
<pb/>Israels barn bröt upp och slog läger på Moabs hedar<f>[86]</f>, på andra sidan Jordan mitt emot Jeriko.


text:
och sade till de äldste i Midjan: ”Nu kommer denna skara att äta upp allt omkring oss, liksom oxen äter upp gräset på marken.” <pb/>På den tiden var Balak, Sippors son, kung i Moab.


text:
<f>ⓨ</f> Han skickade sändebud till Bileam, Beors son<f>[87]</f>, i Petor<f>[88]</f> vid floden där hans folk bodde för att kalla honom till sig, och han lät säga: ”Nu har ett folk dragit ut ur Egypten, det täcker markens yta och har slagit sig ner mitt emot mig.


text:
Kom nu därför och förbanna det folket åt mig, för det är starkare än jag. Kanske kan jag då slå det och driva bort det ur landet. Jag vet ju att den du välsignar är välsignad, och den du förbannar är förbannad.”


text:
<pb/><f>ⓩ</f> De äldste i Moab och de äldste i Midjan gav sig i väg och hade med sig spådomslön. De kom till Bileam och framförde till honom vad Balak hade sagt.


text:
Bileam sade till dem: ”Stanna här över natten, så ska jag komma tillbaka till er med de ord som HERREN talar till mig.” Då stannade Moabs hövdingar kvar hos Bileam.


text:
Nu har ett folk dragit ut ur Egypten, och det täcker markens yta. Kom nu och förbanna det åt mig. Kanske kan jag då strida mot det och driva bort det.”


text:
<pb/>Men Gud sade till Bileam: ”Du ska inte gå med dem. Du ska inte förbanna detta folk, för det är välsignat.”


text:
När Bileam steg upp på morgonen, sade han till Balaks hövdingar: ”Gå hem till ert land, för HERREN tillåter mig inte att följa med er.”


text:
De kom till Bileam och sade till honom: ”Så säger Balak, Sippors son: Låt ingenting hindra dig från att komma till mig,


text:
för jag vill visa dig mycket stor ära, och allt du säger till mig ska jag göra. Kom nu och förbanna det folket åt mig.”


text:
<f>ⓐ</f> Bileam svarade Balaks tjänare: ”Även om Balak skulle ge mig så mycket silver och guld som hans palats rymmer, kan jag inte överträda HERREN min Guds befallning, vare sig i smått eller stort.


text:
<pb/>Om natten kom Gud till Bileam och sade till honom: ”Om männen har kommit för att kalla på dig, så bryt upp och följ med dem. Men du ska endast göra det som jag säger dig.”


text:
<pb/>Men då han nu följde med dem upptändes Guds vrede, och HERRENS ängel ställde sig på vägen för att hindra honom. Bileam red på sin åsna och två av hans tjänare var med honom.


text:
När åsnan fick se HERRENS ängel stå på vägen med ett draget svärd i handen, vek hon av från vägen och gick ut på åkern. Men Bileam slog åsnan för att driva henne tillbaka in på vägen.


text:
Åsnan såg HERRENS ängel och trängde sig mot muren och klämde Bileams fot mot muren, och han slog henne ännu en gång.


text:
<pb/>HERRENS ängel gick åter längre fram och ställde sig på ett trångt ställe, där det inte fanns någon möjlighet att vika undan vare sig åt höger eller vänster.


text:
När åsnan nu fick se HERRENS ängel, lade hon sig ner under Bileam. Bileam blev arg och slog åsnan med staven.


text:
<pb/>Då öppnade HERREN åsnans mun, och hon sade till Bileam: ”Vad har jag gjort mot dig, eftersom du tre gånger har slagit mig?”


text:
Bileam svarade åsnan: ”Du har gjort mig till åtlöje! Hade jag haft ett svärd i handen skulle jag nu ha dödat dig.”


text:
<pb/>Men åsninnan sade till Bileam: ”Är inte jag din egen åsna som du ridit på i hela ditt liv ända tills idag? Har jag någonsin förut brukat göra så mot dig?” Han svarade: ”Nej.”


text:
<pb/>Då öppnade HERREN Bileams ögon, så att han såg HERRENS ängel stå på vägen med ett draget svärd i handen. Och han bugade sig och föll ner på sitt ansikte.


text:
HERRENS ängel sade till honom: ”Varför har du dessa tre gånger slagit din åsna? Se, jag har gått ut för att hindra dig, för jag ser att den här vägen leder till fördärvet.


text:
Åsnan såg mig och har dessa tre gånger vikit undan för mig. Hade hon inte vikit undan för mig, skulle jag nu i sanning ha dödat dig men låtit henne leva.”


text:
Då sade Bileam till HERRENS ängel: ”Jag har syndat, för jag visste inte att det var du som stod mig emot på vägen. Om det jag gör är orätt i dina ögon, så vill jag vända tillbaka.”


text:
<pb/>Men HERRENS ängel svarade Bileam: ”Följ med männen, men endast de ord jag säger till dig får du tala.” Och Bileam följde med Balaks hövdingar.


text:
<pb/>När Balak hörde att Bileam var på väg, gick han för att möta honom vid den stad i Moab som ligger i Arnondalen och utgör den yttersta gränsen.


text:
Och Balak sade till Bileam: ”Sände jag inte enträget bud till dig för att kalla hit dig? Varför ville du inte komma till mig? Skulle jag inte kunna visa dig ära?”


text:
Bileam svarade Balak: ”Se, jag har nu kommit till dig. Men kan jag överhuvudtaget säga något? Vad Gud lägger i min mun, det måste jag säga.”


text:
<pb/>Balak tog nästa morgon Bileam med sig och förde honom upp på Bamot-Baal<f>[89]</f>. Från den platsen kunde han se en del av folket.


text:
<pb/>Bileam sade till Balak: ”Bygg här sju altaren åt mig och skaffa fram åt mig sju tjurar och sju baggar.”


text:
Sedan sade Bileam till Balak: ”Stanna kvar vid ditt brännoffer medan jag går i väg. Kanske HERREN kommer och möter mig. Vad han än låter mig se ska jag meddela dig.” Och han gick upp på en kal höjd.


text:
<pb/>Och Gud mötte Bileam, som sade till honom: ”De sju altarna har jag ställt i ordning, och på varje altare har jag offrat en tjur och en bagge.”


text:
<pb/>När han kom tillbaka till Balak, fann han honom stående vid sitt brännoffer tillsammans med alla Moabs hövdingar.


text:
<f>ⓑ</f> Då framförde han detta budskap: <pb/><t>”Balak hämtade mig från Aram,</t> <t>Moabs kung från österns berg.</t> <t>Kom, förbanna åt mig Jakob,</t> <t>kom, fördöm Israel!</t>


text:
<t>Hur kan jag förbanna den</t> <t>som Gud inte förbannar?</t> <t>Hur kan jag fördöma den</t> <t>som HERREN inte fördömer?</t>


text:
<t>Från klippornas topp ser jag honom,</t> <t>från höjderna skådar jag honom.</t> <t>Se, ett folk som bor avskilt</t> <t>och inte räknar sig bland folken.</t>


text:
<t><f>ⓒ</f> Vem kan räkna Jakobs stoft,</t> <t>räkna fjärdedelen av Israel?</t> <t>Låt mig dö de rättfärdigas död</t> <t>och mitt slut bli som deras!”</t>


text:
<pb/>Då sade Balak till Bileam: ”Vad har du gjort mot mig? Jag tog hit dig för att du skulle förbanna mina fiender, men se, du har välsignat dem!”


text:
<pb/>Balak sade till Bileam: ”Följ med mig till en annan plats där du kan se dem. Du kan därifrån se bara en del av dem, du kan inte se dem alla. Därifrån ska du förbanna dem åt mig.”


text:
Och han tog honom till Väktarplatsen på toppen av Pisga. Där byggde han sju altaren och offrade en tjur och en bagge på varje altare.


text:
Sedan sade han till Balak: ”Stanna kvar här vid ditt brännoffer medan jag går för att möta honom där borta.”


text:
Och HERREN mötte Bileam och lade ett ord i hans mun, och han sade: ”Gå tillbaka till Balak, och så ska du säga.”


text:
<pb/>När han kom tillbaka till Balak fann han honom stående vid sitt brännoffer tillsammans med Moabs hövdingar. Balak frågade honom: ”Vad har HERREN talat?”


text:
Då framförde han detta budskap: <pb/><t>”Res dig, Balak, och hör,</t> <t>lyssna till mig, du Sippors son.</t>


text:
<t><f>ⓓ</f> Gud är inte en människa,</t> <t>så att han skulle ljuga,</t> <t>inte en människoson,</t> <t>så att han skulle ångra sig.</t> <t>Säger han något utan att göra det,</t> <t>talar han något</t> <t>utan att fullborda det?</t>


text:
<t>Se, att välsigna är mitt uppdrag.</t> <t>Han har välsignat,</t> <t>och jag kan inte ändra det.</t>


text:
<t>Ingen ofärd kan skådas i Jakob,</t> <t>ingen olycka kan ses i Israel.</t> <t>HERREN hans Gud är med honom,</t> <t>en kungs jubel hörs bland dem.</t>


text:
<t>Ingen trolldom hjälper mot Jakob,</t> <t>ingen spådom mot Israel.</t> <t>När tiden är inne</t> <t>ska det sägas om Jakob och Israel:</t> <t>Vad har inte Gud gjort!</t>


text:
<t><f>ⓕ</f> Se, ett folk reser sig</t> <t>som en lejonhona,</t> <t>stiger upp som ett lejon.</t> <t>Det vilar inte förrän det ätit rov</t> <t>och druckit blod av slagna.”</t>


text:
<pb/>Sedan sade Balak till Bileam: ”Kom, jag vill ta med dig till en annan plats. Kanske behagar det Gud att du därifrån förbannar dem åt mig.”


text:
Och Bileam sade till Balak: ”Bygg här sju altaren åt mig, och gör i ordning sju tjurar och sju baggar åt mig.”


text:
<pb/><f>ⓖ</f> När Bileam såg att det behagade HERREN att välsigna Israel, gick han inte som förut bort och såg efter spåtecken<f>[90]</f>, utan vände sig mot öknen.


text:
Och när Bileam höjde blicken, såg han Israel i sina läger efter sina stammar. Och Guds Ande kom över honom.


text:
Då framförde han detta budskap: <pb/><t>”Så säger Bileam, Beors son,</t> <t>så säger mannen</t> <t>med det slutna ögat<f>[91]</f>,</t>


text:
<t>så säger han som hör Guds ord,</t> <t>han som skådar syner</t> <t>från den Allsmäktige,</t> <t>han som faller ner</t> <t>och får sina ögon öppnade.</t>


text:
<t>Likt dalar utbreder de sig,</t> <t>likt trädgårdar vid en ström,</t> <t>likt aloeträd<f>[92]</f> planterade</t> <t>av HERREN,</t> <t>likt cedrar vid vatten.</t>


text:
<t><f>ⓗ</f> Vatten flödar ur hans ämbar,</t> <t>hans sådd blir rikligen vattnad.</t> <t>Större än Agag<f>[93]</f></t> <t>ska hans kung vara,</t> <t>upphöjt är hans kungadöme.</t>


text:
<t><f>ⓘ</f> Gud förde honom ut ur Egypten.</t> <t>Hans styrka är som vildoxens.</t> <t>Han ska sluka hednafolken,</t> <t>hans fiender.</t> <t>Han ska krossa deras ben,</t> <t>med sina pilar genomborra dem.</t>


text:
<pb/><f>ⓙ</f> Han har lagt sig ner, <pb/><t>han vilar som ett lejon,</t> <t>som en lejonhona,</t> <t>vem vågar oroa honom?</t> <t>Välsignad är den</t> <t>som välsignar dig,</t> <t>förbannad är den</t> <t>som förbannar dig!”</t>


text:
<pb/>Då upptändes Balaks vrede mot Bileam, och han slog ihop händerna. Han sade till Bileam: ”Jag kallade hit dig för att förbanna mina fiender, men se, du har välsignat dem rikligt tre gånger.


text:
Ge dig nu av hem igen! Jag sade att jag skulle visa dig stor ära, men se, HERREN har hindrat att du skulle bli ärad.”


text:
<f>ⓚ</f> Även om Balak skulle ge mig så mycket silver och guld som ryms i hans palats, kan jag ändå inte överträda HERRENS befallning av egen vilja i vare sig gott eller ont. Vad HERREN säger, det måste jag tala.


text:
<pb/>Se, jag går nu hem till mitt folk. Kom, jag vill varna dig för vad detta folk kommer att göra mot ditt folk i kommande dagar.”


text:
Och han framförde detta budskap: <pb/><t>”Så säger Bileam, Beors son,</t> <t>så säger mannen</t> <t>med det slutna ögat,</t>


text:
<t>så säger han som hör Guds ord</t> <t>och har kunskap från den Högste.</t> <t>Han ser syner</t> <t>från den Allsmäktige</t> <t>när han faller ner</t> <t>och får sina ögon öppnade.</t>


text:
<t><f>ⓛ</f> Jag ser honom, men inte nu,</t> <t>jag skådar honom,</t> <t>men inte nära.</t> <t>En stjärna stiger fram<f>[94]</f> ur Jakob,</t> <t>en spira höjer sig ur Israel.</t> <t>Den krossar Moabs tinningar</t> <t>och slår ner alla söner till Set.</t>


text:
<t><f>ⓜ</f> Han ska få till besittning</t> <t>Edom och Seir, sina fiender.</t> <t>Och Israel ska göra mäktiga ting.</t>


text:
<pb/><f>ⓝ</f> Han fick se Amalek. Då framförde han detta budskap: <pb/><t>”Den förste bland hednafolken</t> <t>är Amalek,</t> <t>men slutet för honom</t> <t>blir undergång.”</t>


text:
<pb/>Han fick se keniterna<f>[95]</f>. Då framförde han detta budskap: <pb/><t>”Säker är din boning,</t> <t>lagt på klippan är ditt näste.</t>


text:
<t>Och han framförde detta budskap:</t> <t>”O, vem kan bli vid liv</t> <t>när Gud låter detta ske?</t>


text:
<t>Skepp ska komma</t> <t>från kitteernas kust,<f>[97]</f></t> <t>de ska kuva Assur och kuva Eber.</t> <t>Men också de ska drabbas</t> <t>av undergång.”</t>


text:
<f>ⓟ</f> Och HERREN sade till Mose: ”Hämta folkets alla huvudmän och häng upp dem<f>[100]</f> i solen inför HERREN så att HERRENS glödande vrede vänds ifrån Israel.”


text:
<f>ⓠ</f> Då sade Mose till Israels domare: ”Var och en av er ska bland sina män döda dem som har slutit sig till Baal-Peor.”


text:
<pb/>Och se, då kom en man av Israels barn och förde in bland sina bröder en midjanitisk kvinna inför ögonen på Mose och hela Israels församling, medan de stod och grät vid ingången till uppenbarelsetältet.


text:
<f>ⓡ</f> När Pinehas<f>[101]</f>, son till Eleasar, son till prästen Aron, såg det, reste han sig i församlingen och tog ett spjut i handen.


text:
Han följde efter den israelitiske mannen in i tältet och genomborrade dem båda, den israelitiske mannen och kvinnan genom hennes underliv. Då upphörde hemsökelsen bland Israels barn.


text:
”Pinehas, son till Eleasar, son till prästen Aron, har vänt bort min vrede från Israels barn genom att han brann av min lidelse bland dem. Därför har jag inte i min lidelse utrotat Israels barn.


text:
För honom och för hans avkomlingar efter honom ska detta vara ett förbund till ett evigt prästämbete, eftersom han brann för sin Gud och bringade försoning för Israels barn.”


text:
<pb/>Namnet på den dödade israelitiske mannen, han som dödades tillsammans med den midjanitiska kvinnan, var Simri, Salus son, och han var furste för en familj bland simeoniterna.


text:
<f>ⓣ</f> Namnet på den dödade midjanitiska kvinnan var Kosbi, dotter till Sur, som var huvudman för en stamfamilj i Midjan.


text:
för de har anfallit er genom sitt lömska bedrägeri mot er i saken med Peor och med deras syster Kosbi, den midjanitiska furstedottern som dödades på den dag då hemsökelsen drabbade er för Peors skull.”


text:
<f>ⓥ</f> ”Räkna antalet av Israels barn, hela församlingen, de män som är tjugo år eller äldre, efter deras familjer, alla i Israel som kan göra krigstjänst.”


text:
”Räkna dem som är tjugo år eller äldre”, enligt vad HERREN hade befallt Mose. <pb/>Dessa var de israeliter som drog ut ur Egyptens land:


text:
<pb/>Ruben var Israels förstfödde. Rubens barn var: <pb/>Av Henok henokiternas släkt, <pb/>av Pallu palluiternas släkt,


text:
<f>ⓦ</f> Eliabs söner var Nemuel, Datan och Abiram. Det var den Datan och den Abiram, båda utvalda från församlingen, som gjorde uppror mot Mose och Aron tillsammans med gruppen kring Kora när dessa gjorde uppror mot HERREN.


text:
Då öppnade jorden sitt gap och slukade dem tillsammans med Kora, och hans grupp omkom genom att elden förtärde de 250 männen, och de blev ett varnande exempel.


text:
<pb/>Simeons barn, efter deras släkter, var: <pb/>Av Nemuel nemueliternas släkt, <pb/>av Jamin jaminiternas släkt, <pb/>av Jakin jakiniternas släkt,


text:
<pb/>Gads barn, efter deras släkter, var: <pb/>Av Sefon sefoniternas släkt, <pb/>av Haggi haggiternas släkt, <pb/>av Shuni shuniternas släkt,


text:
<pb/>Juda barn, efter deras släkter, var: <pb/>Av Shela shelaiternas släkt, <pb/>av Peres peresiternas släkt, <pb/>av Sera seraiternas släkt.


text:
<pb/>Isaskars barn, efter deras släkter, var: <pb/>Av Tola tolaiternas släkt, <pb/>av Puva puniternas släkt,


text:
<pb/>Sebulons barn, efter deras släkter, var: <pb/>Av Sered serediternas släkt, <pb/>av Elon eloniternas släkt, <pb/>av Jaleel jaleeliternas släkt.


text:
<pb/><f>ⓨ</f> Manasses barn var: <pb/>Av Makir makiriternas släkt. Och Makir blev far till Gilead. <pb/>Av Gilead kom gileaditernas släkt.


text:
<pb/><f>ⓩ</f> Men Selofhad, Hefers son, hade inga söner utan endast döttrar. Selofhads döttrar hette Mahela, Noa, Hogla, Milka och Tirsa.


text:
<pb/>Dessa var Efraims barn, efter deras släkter: <pb/>Av Shutela shutelaiternas släkt, <pb/>av Beker bekeriternas släkt, <pb/>av Tahan tahaniternas släkt.


text:
<pb/>Dessa var Efraims barns släkter. De mönstrade var 32 500. Dessa var Josefs barn, efter deras släkter.


text:
<pb/>Benjamins barn, efter deras släkter, var: <pb/>Av Bela belaiternas släkt, <pb/>av Ashbel ashbeliternas släkt, <pb/>av Ahiram ahiramiternas släkt,


text:
<pb/>Belas söner var Ard och Naaman: <pb/>av Ard<f>[103]</f> arditernas släkt, <pb/>av Naaman naamiternas släkt.


text:
<pb/>Dessa var Dans barn, efter deras släkter: <pb/>Av Shuham shuhamiternas släkt. <pb/>Dessa var Dans släkter efter deras släkter.


text:
<pb/>Ashers barn, efter deras släkter, var: <pb/>Av Jimna jimnaiternas släkt, <pb/>av Jisvi jisviternas släkt, <pb/>av Beria beriaiternas släkt.


text:
<pb/>Naftali barn, efter deras släkter, var: <pb/>Av Jaseel jaseeliternas släkt, <pb/>av Guni guniternas släkt,


text:
<f>ⓑ</f> Åt en större stam ska du ge en större arvedel och åt en mindre stam en mindre arvedel. Varje stam ska få sin arvedel efter antalet av dem som mönstrats.


text:
Men landet ska utskiftas genom lottkastning. Efter namnen på sina fädernestammar ska de få sina arvedelar.


text:
<pb/><f>ⓒ</f> Dessa var de av Levi stam som mönstrades efter sina släkter: <pb/>Av Gershon gershoniternas släkt, <pb/>av Kehat kehatiternas släkt, <pb/>av Merari merariternas släkt.


text:
<pb/>Dessa var leviternas släkter: <pb/>libniternas släkt, <pb/>hebroniternas släkt, <pb/>mahliternas släkt, <pb/>mushiternas släkt, <pb/>koraiternas släkt. <pb/>Och Kehat var far<f>[104]</f> till Amram.


text:
<f>ⓓ</f> Amrams hustru hette Jokebed, Levis dotter, som föddes åt Levi i Egypten. Hon födde åt Amram: Aron, Mose och deras syster Mirjam.


text:
<pb/>De mönstrade var 23 000, alla av manligt kön som var en månad gamla eller äldre. De hade inte blivit mönstrade bland Israels barn, eftersom de inte hade fått någon arvedel bland Israels barn.


text:
<pb/>Dessa var de som mönstrades av Mose och prästen Eleasar, när de mönstrade Israels barn på Moabs hedar vid Jordan mitt emot Jeriko.


text:
<f>ⓕ</f> Bland dessa fanns ingen av dem som förut hade mönstrats av Mose och prästen Aron när de mönstrade Israels barn i Sinai öken,


text:
<f>ⓖ</f> för om dem hade HERREN sagt: ”De ska dö i öknen.” Ingen fanns kvar av dem förutom Kaleb, Jefunnes son, och Josua, Nuns son.


text:
<pb/><f>ⓗ</f> Döttrarna till Selofhad trädde fram. Selofhad var son till Hefer, son till Gilead, son till Makir, son till Manasse, av Manasses, Josefs sons, släkter. Döttrarna hette Mahla, Noa, Hogla, Milka och Tirsa.


text:
De stod inför Mose och prästen Eleasar, furstarna och hela församlingen vid ingången till uppenbarelsetältet och sade:


text:
<f>ⓘ</f> ”Vår far dog i öknen, men han tillhörde inte Koras grupp som gaddade ihop sig mot HERREN. Han dog genom egen synd, och han hade inga söner.


text:
Varför skulle vår fars namn försvinna ur hans släkt bara för att han inte hade någon son? Ge oss nu en besittning bland vår fars bröder.”


text:
”Selofhads döttrar har rätt i vad de säger. Du ska ge dem en arvsbesittning bland deras fars bröder genom att låta deras fars arvedel gå över till dem.


text:
<pb/>Du ska säga till Israels barn: Om en man dör och han inte efterlämnar någon son, ska ni låta hans arvedel gå över till hans dotter.


text:
Men om hans far inte har några bröder, ska ni ge hans arvedel åt närmaste släkting som då ska ta den i besittning. Detta ska vara en laglig rätt för Israels barn, så som HERREN har befallt Mose.”


text:
<pb/><f>ⓙ</f> HERREN sade till Mose: ”Stig upp på Abarimberget och se det land som jag har gett åt Israels barn.


text:
för ni var upproriska mot mitt ord i öknen Zin<f>[105]</f> när församlingen tvistade med mig. Ni höll mig inte helig inför deras ögon vid vattnet, Meribas vatten vid Kadesh i öknen Zin.”


text:
<f>ⓛ</f> som kan gå i spetsen för dem när de drar ut och kommer tillbaka, och som kan vara deras ledare och anförare så att HERRENS församling inte blir som får utan herde.”


text:
<f>ⓜ</f> HERREN svarade Mose: ”Ta Josua, Nuns son, en man som har Anden<f>[106]</f>, och lägg din hand på honom.


text:
Du ska ställa honom inför prästen Eleasar och hela församlingen och insätta honom i hans tjänst inför deras ögon.


text:
<f>ⓝ</f> Han ska stå inför prästen Eleasar, som genom urims dom<f>[107]</f> ska hämta svar åt honom inför HERRENS ansikte. Efter hans ord ska de dra ut och efter hans ord komma tillbaka, han själv och alla Israels barn med honom, hela församlingen.”


text:
<pb/>Mose gjorde som HERREN hade befallt honom. Han tog Josua och förde fram honom inför prästen Eleasar och hela församlingen.


text:
Och Eleasar lade sina händer på honom och insatte honom i hans tjänst, så som HERREN hade sagt genom Mose.


text:
”Befall Israels barn och säg till dem: Var noga med att ni på bestämd tid bär fram mina offer, min mat av mina eldsoffer, till en ljuvlig doft för mig.


text:
<f>ⓞ</f> Och säg till dem: Detta är vad ni ska offra åt HERREN som eldsoffer: två felfria årsgamla lamm som ständigt återkommande brännoffer varje dag.


text:
Det ena lammet ska du offra på morgonen, och det andra lammet ska du offra i skymningen<f>[108]</f>.


text:
Och som matoffer ska du offra en tiondels efa fint mjöl, blandat med en fjärdedels hin<f>[109]</f> olja av stötta oliver.


text:
Detta är det dagliga brännoffret som offrades på Sinai berg till en ljuvlig doft, ett eldsoffer åt HERREN.


text:
Som dryckesoffer till det ska du offra en fjärdedels hin för varje lamm. I helgedomen ska dryckesoffer av stark dryck utgjutas åt HERREN.


text:
Det andra lammet ska du offra i skymningen. Med likadant matoffer och dryckesoffer som på morgonen ska du offra det, ett eldsoffer till en ljuvlig doft för HERREN.


text:
<pb/>På sabbatsdagen ska du offra två felfria årsgamla lamm och två tiondels efa fint mjöl blandat med olja som matoffer, med tillhörande dryckesoffer.


text:
Detta är sabbatsbrännoffret, som ska offras varje sabbat utöver det dagliga brännoffret, med tillhörande dryckesoffer.


text:
<pb/>På era nymånadsdagar<f>[110]</f> ska ni som brännoffer åt HERREN offra två ungtjurar, en bagge och sju felfria årsgamla lamm


text:
samt tre tiondels efa fint mjöl blandat med olja som matoffer till varje tjur, och två tiondels efa fint mjöl blandat med olja som matoffer till baggen,


text:
och en tiondels efa fint mjöl<f>[111]</f> blandat med olja som matoffer till varje lamm. Detta är ett brännoffer till en ljuvlig doft, ett eldsoffer åt HERREN.


text:
De tillhörande dryckesoffren ska vara en halv hin vin till varje tjur, en tredjedels hin till baggen och en fjärdedels<f>[112]</f> hin till varje lamm. Detta är nymånadsbrännoffret som ska offras i var och en av årets månader.


text:
Dessutom ska ni offra en bock till syndoffer åt HERREN. Den ska offras tillsammans med det dagliga brännoffret, med tillhörande dryckesoffer.


text:
Och som eldsoffer, som brännoffer åt HERREN, ska ni offra: två ungtjurar, en bagge och sju årsgamla lamm, som ska vara felfria.


text:
<pb/>Som matoffer till det ska ni offra fint mjöl blandat med olja. Tre tiondels efa ska ni offra till varje ungtjur, två tiondels efa till baggen,


text:
<pb/>Likadana offer ska ni offra varje dag i sju dagar, matoffer och eldsoffer till en ljuvlig doft för HERREN. Tillsammans med det dagliga brännoffret ska detta offras med tillhörande dryckesoffer.


text:
<pb/><f>ⓠ</f> På den dag då förstlingsskörden bärgas, då ni vid er veckohögtid<f>[114]</f> bär fram ett offer åt HERREN av den nya grödan, ska ni hålla en helig sammankomst. Då ska inget arbete utföras.


text:
Som brännoffer till en ljuvlig doft för HERREN ska ni då offra två ungtjurar, en bagge och sju årsgamla lamm,


text:
och som matoffer till det fint mjöl blandat med olja: tre tiondels efa till varje tjur, två tiondels efa till baggen,


text:
Förutom det dagliga brännoffret med tillhörande matoffer ska ni offra detta, med tillhörande dryckesoffer. Djuren ska vara felfria.


text:
<pb/><f>ⓡ</f> I sjunde månaden, på första dagen<f>[115]</f> i månaden, ska ni hålla en helig sammankomst. Då ska inget arbete utföras. Den ska för er vara en dag med basunklang.


text:
Som brännoffer till en ljuvlig doft för HERREN ska ni offra en ungtjur, en bagge, sju felfria årsgamla lamm,


text:
och som matoffer till det fint mjöl blandat med olja: tre tiondels efa till tjuren, två tiondels efa till baggen,


text:
<f>ⓢ</f> förutom nymånadsbrännoffret med tillhörande matoffer, det dagliga brännoffret med tillhörande matoffer och dryckesoffren i enlighet med föreskrifterna för dem, allt till en ljuvlig doft, ett eldsoffer åt HERREN.


text:
<pb/><f>ⓣ</f> På tionde dagen<f>[116]</f> i samma sjunde månad ska ni hålla en helig sammankomst. Ni ska då fasta och inte utföra något arbete.


text:
Dessutom ska ni offra en bock som syndoffer, utöver försoningssyndoffret och det dagliga brännoffret med tillhörande matoffer och deras dryckesoffer.


text:
<pb/><f>ⓤ</f> På femtonde dagen i sjunde månaden<f>[117]</f> ska ni hålla en helig sammankomst. Då ska inget arbete utföras, utan ni ska fira en HERRENS högtid i sju dagar.


text:
Och som brännoffer, som eldsoffer, ska ni då till en ljuvlig doft för HERREN offra tretton ungtjurar, två baggar, fjorton felfria årsgamla lamm,


text:
och som matoffer till det fint mjöl blandat med olja: tre tiondels efa till var och en av de tretton tjurarna, två tiondels efa till var och en av de två baggarna,


text:
Dessutom ska ni offra en bock till syndoffer, utöver det dagliga brännoffret med tillhörande matoffer och dryckesoffer.


text:
med det matoffer och dryckesoffer som ska offras tillsammans med dem, med tjurarna, baggarna och lammen efter deras antal på föreskrivet sätt.


text:
Dessutom ska ni offra en bock som syndoffer, utöver det dagliga brännoffret med tillhörande matoffer och dryckesoffer.


text:
Dessutom ska ni offra en syndofferbock, utöver det dagliga brännoffret med tillhörande matoffer och dryckesoffer.


text:
Som brännoffer, som eldsoffer, ska ni då offra till en ljuvlig doft för HERREN en tjur, en bagge, sju felfria årsgamla lamm,


text:
med det matoffer och dryckesoffer som ska offras tillsammans med dem, med tjuren, baggen och lammen efter deras antal på föreskrivet sätt.


text:
<pb/>Detta ska ni offra åt HERREN vid era högtider förutom era löftesoffer och frivilliga offer, vare sig det är brännoffer, matoffer, dryckesoffer eller gemenskapsoffer.”


text:
<pb/>Mose talade till huvudmännen för Israels barns stammar. Han sade: ”Detta är vad HERREN har befallt:


text:
<f>ⓥ</f> Om en man ger ett löfte åt HERREN eller svär en ed med en bestämd förpliktelse, får han inte bryta sitt ord. Han ska i allt göra vad hans mun har talat.


text:
<pb/>Om en kvinna ger ett löfte åt HERREN medan hon bor kvar i sin fars hus och ännu är ung, och därmed förpliktar sig till något,


text:
och hennes far har hört hennes löfte och den förpliktelse hon åtagit sig och han inte säger något till henne, så ska alla hennes löften ha gällande kraft och alla förpliktelser hon åtagit sig stå kvar.


text:
Men om hennes far samma dag han hör det säger nej till det, ska hennes löften och förpliktelser vara utan gällande kraft, och HERREN ska förlåta henne eftersom hennes far sade nej till henne.


text:
<pb/>Om hon gifter sig, och löften vilar på henne, eller något obetänksamt ord från hennes läppar binder henne,


text:
och hennes man får höra om det men inte talar med henne om det samma dag han hör det, då ska hennes löften ha gällande kraft och hennes förpliktelser stå kvar.


text:
Men om hennes man samma dag han får höra det säger nej till det, då upphäver han hennes löfte och det obetänksamma ord från hennes läppar som hon bundit sig med, och HERREN ska förlåta henne.


text:
<pb/>Men ett löfte från en änka eller en frånskild kvinna ska ha gällande kraft för henne, vad hon än har förbundit sig till.


text:
och hennes man hör det men inte säger något till henne om det och inte säger nej till henne, då ska alla hennes löften ha gällande kraft och alla hennes förpliktelser stå kvar.


text:
Men om hennes man upphäver dem samma dag han hör dem, då ska allt som hennes läppar har talat vara utan gällande kraft, om det än gäller löften eller någon bestämd förpliktelse. Hennes man har upphävt dem, därför ska HERREN förlåta henne.


text:
Men om hennes man inte den dagen eller nästa dag säger något till henne om det, stadfäster han alla hennes löften och alla hennes förpliktelser. Han ger dem gällande kraft genom att inte säga något till henne samma dag han hör dem.


text:
Men om han upphäver dem en tid efter det att han har hört dem, då kommer han att bära på hennes missgärning.”


text:
<pb/>Detta är de stadgar som HERREN gav Mose angående en man och hans hustru, och angående en far och hans dotter, medan hon ännu är ung och bor i sin fars hus.


text:
<f>ⓦ</f> ”Ta hämnd på midjaniterna<f>[118]</f> för Israels barn. Därefter ska du samlas till ditt folk.”


text:
Och Mose sade till folket: ”Låt några av era män beväpna sig till strid. De ska rycka ut mot Midjan och utföra HERRENS hämnd på Midjan.


text:
<f>ⓧ</f> Dessa sände Mose ut i striden, tusen man ur varje stam, tillsammans med Pinehas, prästen Eleasars son, som tog de heliga föremålen och larmtrumpeterna i sin hand.


text:
<f>ⓨ</f> Tillsammans med andra som blev slagna av dem dödades också de midjanitiska kungarna Evi, Rekem, Sur, Hur och Reba, fem midjanitiska kungar. Också Bileam, Beors son, dödade de med svärd.


text:
Israels barn förde bort Midjans kvinnor och barn som fångar, och alla deras dragdjur, all deras boskap och allt deras gods tog de som byte.


text:
och förde fångarna och det rövade och bytet till Mose och prästen Eleasar och till Israels barns församling i lägret på Moabs hedar, vid Jordan mitt emot Jeriko.


text:
Men Mose blev upprörd över krigsbefälet, både överbefälen och underbefälen, när de kom tillbaka från kriget.


text:
<f>ⓩ</f> Det var ju de som efter Bileams råd förledde Israels barn till otrohet mot HERREN i saken med Peor, så att hemsökelsen drabbade HERRENS församling.


text:
<pb/><f>ⓐ</f> Och ni ska vara utanför lägret i sju dagar. Var och en som har dödat någon människa, och var och en som har rört vid någon slagen ska rena sig<f>[120]</f> på tredje dagen och på sjunde dagen. Det gäller er själva och era fångar.


text:
Ni ska rena alla kläder, allt som är tillverkat av skinn, allt som är gjort av gethår och alla föremål av trä.”


text:
<pb/>Prästen Eleasar sade till de stridsmän som hade deltagit i kriget: ”Detta är den lagstadga som HERREN har befallt Mose:


text:
<f>ⓑ</f> allt som tål eld ska ni låta gå genom eld så att det blir rent. Men det ska också renas med reningsvatten. Och allt som inte tål eld ska ni låta gå genom vatten.


text:
”Tillsammans med prästen Eleasar och huvudmännen för församlingen ska du göra en beräkning över det tagna bytet av människor och boskap.


text:
Som skatt åt HERREN ska du ta från det krigsfolk som har varit med i striden: en av var femhundrade av människor, kor, åsnor och får.


text:
Och från Israels barns hälft ska du ta var femtionde av människor, kor, åsnor, får och all boskap och ge det till leviterna, som ska ha vården om HERRENS tabernakel.”


text:
<pb/>Hälften av bytet, den del som tillföll dem som deltagit i striden, utgjorde: <pb/>av får 337 500,


text:
<pb/>Och skatten, den för HERREN bestämda gåvan, gav Mose åt prästen Eleasar, så som HERREN hade befallt Mose.


text:
Ur den hälft som tillföll israeliterna tog Mose ut var femtionde, både av människor och boskap, och gav det till leviterna som hade ansvar för HERRENS tabernakel, så som HERREN hade befallt Mose.


text:
och sade till honom: ”Dina tjänare har räknat antalet krigsmän som vi har haft under vårt befäl, och ingen man fattas bland oss.


text:
Därför har nu var och en av oss som en offergåva åt HERREN burit fram det som han kommit över av guldsmycken — armband, ringar, örhängen och halssmycken — för att bringa försoning för oss inför HERRENS ansikte.”


text:
Guldet som gavs som gåva åt HERREN av överbefälen och underbefälen utgjorde sammanlagt 16 750 siklar.<f>[121]</f>


text:
Och Mose och prästen Eleasar tog emot guldet från överbefälen och underbefälen och bar in det i uppenbarelsetältet, för att det skulle bringa Israels barn i åminnelse inför HERRENS ansikte.


text:
<pb/>Rubens barn och Gads barn hade stora och mycket talrika boskapshjordar. När de såg Jaesers land<f>[122]</f> och Gileads land fann de att det var en god trakt för boskap.


text:
<f>ⓒ</f> Gads barn och Rubens barn kom då till Mose och prästen Eleasar och församlingens furstar och sade:


text:
det land som HERREN har vunnit åt Israels församling, är ett land för boskap, och dina tjänare har boskap.”


text:
De sade vidare: ”Om vi har funnit nåd inför dina ögon, så ge detta land till dina tjänare som besittning. Låt oss slippa gå över Jordan.”


text:
<pb/>Men Mose sade till Gads barn och Rubens barn: ”Ska ni stanna här medan era bröder drar ut i krig?


text:
Varför vill ni göra Israels barn modlösa så att de inte vill gå över floden in i det land som HERREN har gett dem?


text:
<f>ⓓ</f> När de hade dragit upp till Druvdalen och sett landet, gjorde de Israels barn modlösa så att de inte ville gå in i det land som HERREN hade gett dem.


text:
Av de män som drog upp ur Egypten ska ingen som är tjugo år eller äldre få se det land som jag med ed har lovat Abraham, Isak och Jakob, eftersom de inte i allt har följt mig,


text:
Så brann HERRENS vrede mot Israel, och han lät dem irra omkring i öknen i fyrtio år tills hela släktet var borta som hade gjort det som var ont i HERRENS ögon.


text:
<pb/>Och se, ni har trätt i era fäders ställe, ni syndiga mäns avkomma, och ökar än mer HERRENS glödande vrede mot Israel!


text:
Om ni vänder er bort ifrån honom, kommer han att låta dem bli kvar i öknen ännu längre och ni drar fördärv över hela detta folk.”


text:
<pb/>Då kom de fram till Mose och sade: ”Låt oss här bygga inhägnader åt vår boskap och städer åt våra barn.


text:
Själva ska vi genast beväpna oss och dra ut i spetsen för Israels barn tills vi har fört dem till deras plats. Under tiden kan våra barn bo i de befästa städerna, trygga från landets invånare.


text:
Vi vill nämligen inte ha vår arvedel med dem, på andra sidan Jordan och längre bort, utan vår arvedel har tillfallit oss här på denna sida av Jordan, på östra sidan.”


text:
så att alla era beväpnade män går över Jordan inför HERREN, tills han har fördrivit sina fiender inför sig


text:
och landet blivit underkuvat inför HERREN, då kan ni sedan vända tillbaka och vara utan skuld mot HERREN och mot Israel. Detta land ska då bli er besittning inför HERRENS ansikte.


text:
Men dina tjänare, alla som är beväpnade för krig, ska dra över dit och strida inför HERRENS ansikte så som min herre har sagt.”


text:
<pb/>Mose gav då befallning om dem åt prästen Eleasar och åt Josua, Nuns son, och åt huvudmännen för familjerna inom Israels barns stammar.


text:
Mose sade till dem: ”Om Gads barn och Rubens barn går över Jordan med er, alla de som är beväpnade till strid inför HERRENS ansikte, och landet blir kuvat inför er, då ska ni ge dem landet Gilead till besittning.


text:
Inför HERRENS ansikte ska vi beväpnade dra över till Kanaans land men få vår arvsbesittning här på denna sidan Jordan.”


text:
<pb/><f>ⓕ</f> Mose gav åt dem, åt Gads barn och Rubens barn och ena hälften av Manasse, Josefs sons, stam: amoreernas kung Sichons rike, och Bashans kung Ogs rike. Han gav dem landet med städer och områdena kring städerna.


text:
Nebo och Baal-Meon, vilkas namn har ändrats, och Sibma. Och de gav namn åt städerna som de byggde upp.


text:
<pb/><f>ⓖ</f> Makirs, Manasses sons, barn drog bort till Gilead och intog det och fördrev amoreerna som bodde där.


text:
<pb/>Detta är Israels barns lägerplatser, när de med sina härskaror drog ut ur Egyptens land, under ledning av Mose och Aron.


text:
På HERRENS befallning upptecknade Mose de platser som de på sina vandringar bröt upp från. Detta var deras vandringar, efter de platser som de bröt upp från:


text:
<pb/><f>ⓘ</f> De bröt upp från Raamses<f>[123]</f> i första månaden, på femtonde dagen i första månaden. Dagen efter påskhögtiden drog Israels barn orädda<f>[124]</f> ut inför ögonen på alla egyptier,


text:
<f>ⓙ</f> medan egyptierna begravde alla de förstfödda som HERREN hade slagit bland dem när HERREN höll dom över deras gudar.


text:
<pb/><f>ⓛ</f> De bröt upp från Etam och vände tillbaka till Pi-Hahirot som ligger mitt emot Baal-Sefon, och slog läger framför Migdol.


text:
<pb/><f>ⓜ</f> De bröt upp från Hahirot och gick rakt genom havet in i öknen och vandrade tre dagsresor i Etams öken, och slog läger i Mara<f>[125]</f>.


text:
<pb/><f>ⓝ</f> De bröt upp från Mara och kom till Elim. I Elim fanns tolv vattenkällor och sjuttio palmträd, och de slog läger där.


text:
<pb/><f>ⓟ</f> De bröt upp från Alush och slog läger i Refidim<f>[126]</f>, där det inte fanns vatten för folket att dricka.


text:
<pb/><f>ⓣ</f> De bröt upp från Esjon-Geber och slog läger i öknen Zin, det vill säga Kadesh<f>[131]</f>.


text:
<f>ⓥ</f> På HERRENS befallning steg prästen Aron upp på berget Hor och dog där i det fyrtionde året efter Israels barns uttåg ur Egyptens land, i femte månaden<f>[132]</f>, på första dagen i månaden.


text:
<pb/><f>ⓦ</f> Den kananeiske kungen av Arad, som bodde i Negev i Kanaans land, fick nu höra att Israels barn var på väg.


text:
<pb/><f>ⓩ</f> De bröt upp från Abarimbergen och slog läger på Moabs hedar<f>[134]</f> vid Jordan mitt emot Jeriko.


text:
<f>ⓐ</f> Deras läger vid Jordan sträckte sig från Bet-Hajesimot ända till Abel-Hashittim på Moabs hedar.


text:
<f>ⓑ</f> ska ni driva bort landets alla invånare för er och förstöra alla deras bildstoder. Alla deras gjutna avgudabilder ska ni förstöra och alla deras offerhöjder ska ni ödelägga.


text:
<f>ⓒ</f> Ni ska utskifta landet åt er som arvedel genom lottkastning efter era släkter. Åt en större stam ska ni ge en större arvedel och åt en mindre stam en mindre arvedel. Var och en ska få sin del efter vad lotten bestämmer. Efter era fädernestammar ska ni utskifta landet mellan er.


text:
<f>ⓓ</f> Men om ni inte driver bort landets invånare för er, då ska de som ni låter vara kvar bli törnen i era ögon och taggar i era sidor, och de ska tränga er i landet där ni bor.


text:
”Befall Israels barn och säg till dem: När ni kommer till Kanaans land, då är detta det land som ska tillfalla er som arvedel: Kanaans land, så långt dess gränser når.


text:
<pb/><f>ⓔ</f> I söder ska ert land sträcka sig från öknen Zin utmed Edom, och er södra gräns ska börja vid änden av Salthavet<f>[135]</f> i öster.


text:
Sedan ska er gräns vända sig söder om Skorpionhöjden och gå fram till Zin och gå ut söder om Kadesh-Barnea, och vidare till Hasar-Addar och fram till Asmon.


text:
<pb/>Och detta ska vara er gräns i norr: Från Stora havet<f>[137]</f> ska ni dra er gränslinje till berget Hor.


text:
<pb/>Från berget Hor ska ni dra er gränslinje dit där vägen går till Hamat, och gränsen ska gå ut till Sedad.


text:
Och från Shefam ska gränsen gå ner till Haribla, öster om Ajin, och vidare ner längs östra sluttningen av Kinneretsjön<f>[138]</f>.


text:
<pb/>Sedan ska gränsen gå ner till Jordan och ut vid Salthavet. Detta ska vara ert land med dess gränser runt omkring.”


text:
<pb/>Och Mose gav Israels barn denna befallning: ”Detta är det land som ni genom lottkastning ska utskifta som arvedel åt er. HERREN har befallt att det ska ges åt de nio stammarna och den ena halva stammen,


text:
<f>ⓕ</f> för familjerna av Rubens stam och Gads stam och den andra hälften av Manasse stam har redan fått sin arvedel.


text:
Dessa två stammar och denna halva stam har fått sin arvedel på andra sidan Jordan mitt emot Jeriko, österut mot solens uppgång.”


text:
<f>ⓖ</f> ”Detta är namnen på de män som åt er ska utskifta landet i arvslotter: prästen Eleaser och Josua, Nuns son.


text:
<f>ⓗ</f> ”Befall Israels barn att de av de arvslotter de får till besittning ska ge städer åt leviterna att bo i. Ni ska också ge betesmarker åt dem omkring dessa städer.


text:
Städerna ska de själva bo i, och betesmarkerna ska vara för deras dragdjur och boskap och alla andra djur.


text:
Städernas betesmarker som ni ska ge leviterna ska sträcka sig tusen alnar från stadsmuren utåt åt alla sidor.


text:
Och utanför staden ska ni mäta upp på östra sidan tvåtusen alnar<f>[139]</f>, på södra sidan tvåtusen alnar, på västra sidan tvåtusen alnar och på norra sidan tvåtusen alnar, med staden i mitten. Detta ska de ha som betesmarker till sina städer.


text:
<pb/><f>ⓘ</f> De städer som ni ger åt leviterna ska vara sex fristäder dit en dråpare kan fly. Utöver dessa ska ni ge dem fyrtiotvå andra städer.


text:
<f>ⓙ</f> Av de städer som ni ska ge av Israels barns besittningar, ska ni ta fler från de större stammarna och färre från de mindre. Varje stam ska ge åt leviterna några av sina städer, motsvarande den arvedel den själv har fått.”


text:
<f>ⓚ</f> ska ni utse åt er städer som ska vara fristäder för er, dit en dråpare som av misstag dödat någon ska kunna fly.


text:
Dessa städer ska ni ha som tillflyktsorter undan blodshämnaren<f>[140]</f>, så att dråparen inte dör innan han har stått till rätta inför församlingen.


text:
Tre städer ska ni utvälja på andra sidan Jordan och tre städer i Kanaans land. De ska vara fristäder.


text:
Israels barn och främlingen och den inneboende bland dem ska ha dessa sex städer som tillflyktsorter, dit var och en som av misstag dödat någon ska kunna fly.


text:
<pb/><f>ⓛ</f> Men om någon slår en annan till döds med ett föremål av järn, då är han en mördare. En sådan ska straffas med döden.


text:
Eller om någon har i sin hand en sten som kan döda och slår någon till döds med den, då är han en mördare. En sådan ska straffas med döden.


text:
Eller om någon har i sin hand ett träredskap som kan döda och slår någon till döds med det, då är han en mördare. En sådan ska straffas med döden.


text:
Likaså om någon av hat stöter till en annan eller med berått mod kastar något på honom så att han dör,


text:
eller av fiendskap slår honom till döds med handen, då ska den som gav slaget straffas med döden, för han är en mördare. Blodshämnaren ska döda honom när han träffar honom.


text:
<pb/>Men om någon plötsligt och utan att hysa fiendskap stöter till någon, eller utan berått mod kastar något föremål på honom,


text:
eller utan att se honom träffar med en sten som kan döda och döden följer, och det sker utan fiendskap och utan avsikt att skada,


text:
Församlingen ska rädda dråparen ur blodshämnarens hand och sända honom tillbaka till fristaden dit han hade flytt. Där ska han stanna tills översteprästen som är smord med den heliga oljan är död.


text:
och blodshämnaren finner honom utanför det område som är hans fristad och dräper honom, då vilar ingen blodsskuld på blodshämnaren.


text:
En dråpare ska stanna kvar i sin fristad tills översteprästen dör. Men efter översteprästens död får dråparen vända tillbaka till den ort där han har sin besittning.


text:
<pb/><f>ⓜ</f> Om någon dödar en annan, ska mördaren dödas efter vittnens utsago. Men en enda persons vittnesmål är inte nog för att döma någon till döden.


text:
Ni ska inte heller friköpa den som har flytt till en fristad, för att han ska få vända tillbaka och bo i landet före prästens död.


text:
<f>ⓝ</f> Ni ska inte vanhelga det land där ni bor. Genom blod vanhelgas landet<f>[141]</f>, och landet kan inte få försoning för det blod som spillts där utom genom blodet av den som har spillt det.


text:
<pb/><f>ⓞ</f> Ni ska inte orena landet där ni bor och i vars mitt jag har min boning, för jag, HERREN, bor mitt ibland Israels barn.”


text:
<pb/><f>ⓟ</f> Huvudmännen för familjerna som härstammade från Gilead, son till Makir, Manasses son, av Josefs barns släkter, trädde fram och talade inför Mose och de furstar som var huvudmän för israeliternas familjer.


text:
<f>ⓠ</f> De sade: ”HERREN har befallt min herre att genom lottkastning ge landet som arvedel åt Israels barn, och min herre har fått befallning av HERREN att ge vår broder Selofhads arvedel åt hans döttrar.


text:
Men om de blir gifta med någon ur en annan israelitisk stam, så tas deras arvedel bort från våra fäders arvedel. Den läggs till den stam de kommer att tillhöra och tas från vår arvslott.


text:
<f>ⓡ</f> När sedan jubelåret kommer för Israels barn, blir deras arvedel lagd till den stam som de kommer att tillhöra, men deras arvedel tas från vår fädernestams arvedel.”


text:
Detta är vad HERREN befaller angående Selofhads döttrar: De får gifta sig med vem de vill, men de ska gifta sig inom en släkt i sin egen fädernestam.


text:
Ingen arvedel bland Israels barn får gå över från en stam till en annan, utan Israels barn ska behålla var och en sin fädernestams arvedel.


text:
<pb/>Varje kvinna som äger en arvedel bland någon av Israels barns stammar ska gifta sig med någon från en släkt i hennes egen fädernestam, så att Israels barn får behålla var och en sina fäders arvedel.


text:
Ingen arvedel får gå över från en stam till en annan, utan Israels barns stammar ska behålla var och en sin arvedel.”


text:
De blev gifta inom Manasses, Josefs sons, släkter, och deras arvedel blev kvar inom deras fädernesläkts stam.


text:
<pb/>Detta är de bud och stadgar som HERREN gav Israels barn genom Mose på Moabs hedar vid Jordan mitt emot Jeriko.


text:
<pb/>Detta är de ord som Mose talade till hela Israel i öknen på andra sidan Jordan, på hedmarken<f>[1]</f> mitt emot Suf mellan Paran och Tofel, Laban, Haserot och Di-Sahab.


text:
<pb/>I det fyrtionde året, på första dagen i elfte månaden<f>[3]</f>, talade Mose till Israels barn allt som HERREN hade befallt honom att säga dem.


text:
<f>ⓐ</f> Det var efter att han hade slagit Sichon, amoreernas kung som bodde i Heshbon, och Og<f>[4]</f>, Bashans kung som bodde i Ashtarot vid Edrei.


text:
Bryt nu upp och gå till amoreernas bergsbygd<f>[5]</f> och till alla deras grannfolk på Hedmarken, i Bergsbygden, i Låglandet, i Negev och i kustlandet vid havet. Gå till kananeernas land<f>[6]</f> och till Libanon ända till den stora floden, floden Eufrat.


text:
<f>ⓑ</f> Se, jag har lagt landet framför er. Gå nu och inta det land som HERREN med ed har lovat era fäder Abraham, Isak och Jakob att ge åt dem och deras efterkommande efter dem.”


text:
Utse åt er visa, förståndiga och kunniga män inom era stammar, så ska jag sätta dem till huvudmän<f>[7]</f> över er.”


text:
<pb/><f>ⓔ</f> Då tog jag huvudmännen i era stammar, visa och kunniga män, och satte dem till huvudmän över er. De blev befälhavare över tusen, över hundra, över femtio eller över tio, och förmän i era stammar.


text:
<pb/>Vid den tiden befallde jag era domare och sade: ”Hör efter vad tvisten gäller mellan era bröder och döm rättvist mellan en man och hans bror eller främlingen hos honom.


text:
<f>ⓕ</f> När ni dömer ska ni inte vara partiska utan lyssna både till den ringe och den höge. Ni ska inte frukta för någon människa, för domen tillhör Gud. Och om något fall blir för svårt för er, ska ni lägga fram det för mig så att jag får höra det.”


text:
<pb/>Vi bröt upp från Horeb och vandrade genom hela denna stora och fruktansvärda öken som ni har sett, på vägen till amoreernas bergsbygd, så som HERREN vår Gud hade befallt oss. Och vi kom till Kadesh-Barnea.


text:
Se, HERREN din Gud har lagt landet framför dig. Dra dit upp och inta det så som HERREN, dina fäders Gud, har befallt dig. Var inte rädd eller modlös.”


text:
<pb/><f>ⓖ</f> Då kom ni alla fram till mig och sade: ”Låt oss sända i väg några män<f>[8]</f> framför oss som kan utforska landet åt oss, och sedan komma tillbaka till oss med uppgift om vägen vi ska ta dit upp och om de städer vi ska komma till.”


text:
De tog med sig av landets frukt och förde det ner till oss och lämnade sin rapport till oss och sade: ”Det är ett gott land som HERREN vår Gud ger oss.”


text:
<f>ⓗ</f> Ni klagade i era tält och sade: ”HERREN hatar oss, därför har han fört oss ut ur Egyptens land och gett oss i amoreernas hand för att förgöra oss.


text:
Vart ska vi ta vägen? Våra bröder har gjort oss modlösa, för de säger: Folket är större och resligare än vi, städerna är stora och befästa upp till himlen, och dessutom såg vi anakiter<f>[9]</f> där.”


text:
<f>ⓘ</f> HERREN er Gud som går framför er ska själv strida för er, precis som han gjorde för er i Egypten inför era ögon.


text:
<f>ⓙ</f> Och i öknen såg du hur HERREN din Gud bar dig, så som en man bär sin son, hela den väg ni vandrade tills ni kom till denna plats.”


text:
<f>ⓚ</f> som gick framför er på vägen för att utse lägerplatser åt er — om natten i eld för att visa er vägen ni skulle gå och om dagen i molnskyn.


text:
<f>ⓛ</f> ”Ingen av dessa män i detta onda släkte ska få se det goda land som jag med ed har lovat att ge era fäder,


text:
ingen utom Kaleb, Jefunnes son. Han ska få se det, och åt honom och hans barn ska jag ge det land som han har satt sin fot på, därför att han i allt har följt HERREN.”


text:
<pb/><f>ⓜ</f> Också på mig blev HERREN vred för er skull. Han sade: ”Inte heller du ska komma dit in.


text:
Josua, Nuns son, din tjänare, han ska komma dit in. Ge honom mod, för han ska dela landet åt Israel som arv.


text:
<f>ⓝ</f> Och era barn som ni sade skulle bli fiendens byte, och era söner som i dag varken förstår gott eller ont, de ska komma dit in. Åt dem ska jag ge landet, och de ska ta det i besittning.


text:
<pb/><f>ⓞ</f> Då svarade ni mig: ”Vi har syndat mot HERREN. Vi vill dra upp och strida, precis som HERREN vår Gud har befallt oss.” Och var och en spände på sig sina vapen och tänkte att det skulle vara lätt att dra upp mot bergsbygden.


text:
<pb/>Men HERREN sade till mig: ”Säg till dem: Ni ska inte gå dit upp och ge er in i strid så att ni blir slagna av era fiender, för jag är inte med er.”


text:
Jag talade till er, men ni lyssnade inte på mig utan trotsade HERRENS befallning och drog i övermod upp mot bergsbygden.


text:
Och amoreerna som bodde i den bergsbygden drog ut mot er och jagade er som bin gör, och slog er i Seir och drev er ända till Horma.


text:
Då vände ni tillbaka och ni grät inför HERRENS ansikte. Men HERREN hörde inte er röst, han lyssnade inte till er.


text:
<pb/><f>ⓟ</f> Så vände vi om och gick mot öknen, på vägen mot Röda havet, så som HERREN hade sagt till mig. Det tog lång tid att ta oss runt Seirs<f>[10]</f> bergsbygd.


text:
<f>ⓠ</f> Och säg till folket: Ni kommer att dra fram genom det område som tillhör era bröder, Esaus barn som bor i Seir. De är rädda för er, men var försiktiga.


text:
<f>ⓡ</f> Ni ska inte gå i strid med dem, för av deras land ska jag inte ge er ens så mycket som en fotsbredd, eftersom jag redan har gett Seirs bergsbygd till besittning åt Esau.


text:
<f>ⓢ</f> för HERREN din Gud har välsignat dig i allt du företagit dig. Han har tagit hand om dig under din vandring i denna stora öken. I dessa fyrtio år har HERREN din Gud varit med dig och ingenting har fattats dig.”


text:
<pb/>Så drog vi bort från våra bröder, Esaus barn, som bodde i Seir, och lämnade Hedmarksvägen och Elat och Esjon-Geber. Vi vek av och tog vägen mot Moabs öken.


text:
<f>ⓣ</f> Och HERREN sade till mig: ”Du ska inte angripa Moab eller gå i strid med dem, för av deras land ska jag inte ge dig något till besittning, eftersom jag redan har gett Ar till Lots barn.”


text:
<pb/><f>ⓤ</f> Förr bodde emeerna där, de var ett folk som var stort, talrikt och resligt som anakiterna.


text:
<f>ⓥ</f> I Seir bodde tidigare horeerna<f>[12]</f>, men Esaus barn drev bort dem och förgjorde dem och bosatte sig i deras land, alldeles som Israel gjorde med det land som HERREN hade gett dem till besittning.


text:
<pb/><f>ⓦ</f> ”Så bryt nu upp och gå över bäcken Sered<f>[13]</f>.” Vi gick då över den bäckravinen.


text:
<f>ⓧ</f> Från den tid vi lämnade Kadesh-Barnea tills vi gick över bäcken Sered gick det trettioåtta år. Under den tiden dog hela det släkte av stridsmän som fanns i lägret, så som HERREN med ed hade förklarat för dem.


text:
<f>ⓨ</f> och ska då komma i närheten av ammoniterna. Men du ska inte angripa dem eller gå i strid med dem, för jag kommer inte att ge dig något i ammoniternas land till besittning, eftersom jag redan har gett det till Lots barn.”


text:
<pb/>Också detta räknas till rafaeernas land. Rafaeer bodde där tidigare, men ammoniterna kallar dem samsummiter.


text:
De var ett folk som var stort, talrikt och resligt som anakiterna. Men HERREN förgjorde dem för ammoniterna, som fördrev dem och bosatte sig i deras land.


text:
På samma sätt gjorde han för Esaus barn som bor i Seir, när han förgjorde horeerna för dem. De drev bort dem och bosatte sig i deras land, där de bor än i dag.


text:
Även aveerna som bodde i byar ända fram till Gaza blev förgjorda av kaftoreerna, som drog ut från Kaftor<f>[14]</f> och sedan bodde i deras land.


text:
<pb/>”Bryt nu upp och gå över floden Arnon<f>[15]</f>. Se, jag har gett amorén Sichon, kungen i Heshbon, och hans land i din hand. Börja att inta det och ge dig i strid med honom.


text:
<f>ⓩ</f> Redan i dag ska jag börja att inge fruktan och skräck för dig hos alla folk under himlen, så att de darrar och bävar för dig när de hör berättas om dig.”


text:
<pb/><f>ⓐ</f> Och jag skickade sändebud från Kedemots öken<f>[16]</f> till Sichon, kungen i Heshbon, med fridsamma ord och lät säga:


text:
Jag ska äta den mat som du vill sälja till mig för pengar och dricka det vatten som du vill ge mig för pengar. Låt mig bara passera igenom till fots


text:
— på samma sätt som Esaus barn, Seirs invånare, och moabiterna, Ars invånare, handlade mot mig — så att jag kan gå över Jordan in i det land som HERREN vår Gud vill ge oss.”


text:
<pb/><f>ⓑ</f> Men Sichon, kungen i Heshbon, var inte villig att låta oss gå igenom hans land, för HERREN din Gud hade förhärdat hans ande och gjort hans hjärta hårt för att ge honom i din hand, så som det är i dag.


text:
Och HERREN sade till mig: ”Se, jag börjar nu att ge Sichon och hans land till dig. Börja inta det så att du får hans land till besittning.”


text:
Vi intog vid den tiden alla hans städer och vigde<f>[17]</f> alla män, kvinnor och barn i varje stad åt förintelse. Vi lät ingen komma undan.


text:
Från Aroer vid floden Arnons strand, och från staden i dalen ända till Gilead fanns ingen stad vars murar var för höga för oss. HERREN vår Gud gav allt till oss.


text:
Men ammoniternas land lät du vara ifred, hela landsträckan längs Jabboks dalsänka och städerna i bergsbygden, alldeles som HERREN vår Gud hade befallt.


text:
<pb/><f>ⓒ</f> Sedan vek vi av och drog upp mot Bashan<f>[18]</f>. Och Og, kungen i Bashan, kom ut med allt sitt folk för att strida mot oss vid Edrei.


text:
<f>ⓓ</f> bMen HERREN sade till mig: ”Var inte rädd för honom, för jag har gett honom och allt hans folk och hans land i din hand. Du ska göra med honom som du gjorde med Sichon, amoreernas kung, som bodde i Heshbon.”


text:
HERREN vår Gud gav också Og, kungen i Bashan, och allt hans folk i vår hand. Vi slog honom och lät ingen överleva.


text:
Och vi intog vid den tiden alla hans städer. Det fanns ingen stad som vi inte tog ifrån dem: sextio städer, hela landsträckan Argob, Ogs rike i Bashan.


text:
Alla dessa städer var befästa med höga murar, med portar och bommar. Dessutom fanns det en stor mängd byar.


text:
Vi vigde dem åt förintelse, liksom vi hade gjort med kung Sichon i Heshbon. I varje stad vigde vi alla män, kvinnor och barn åt förintelse,


text:
<pb/>Från amoreernas två kungar, som härskade på andra sidan Jordan, tog vi vid den tiden deras land, från Arnons dalsänka ända till berget Hermon<f>[19]</f>


text:
Vi tog alla städerna på slätten och hela Gilead och hela Bashan, ända till Salka och Edrei, städerna i Ogs rike i Bashan.


text:
Og, kungen i Bashan, var den ende som fanns kvar av rafaeerna. Hans säng<f>[20]</f> var gjord av järn, och finns nu i Rabba i ammoniternas land. Den är nio alnar lång och fyra alnar bred, alnen beräknad efter en mans underarm.


text:
<pb/><f>ⓕ</f> Av det land som vi hade erövrat vid den tiden gav jag den del som breder ut sig från Aroer, vid Arnons dalsänka, samt hälften av Gileads bergsbygd med dess städer åt rubeniterna och gaditerna.


text:
Resten av Gilead och hela Bashan, Ogs rike, gav jag åt ena hälften av Manasse stam: hela landsträckan Argob och hela Bashan. Detta kallas rafaeernas land.


text:
<f>ⓖ</f> Jair, Manasses son, tog hela landsträckan Argob ända till geshureernas och maakateernas område, och efter sitt eget namn kallade han Bashan för Jairs byar, som det heter än i dag.


text:
Och åt rubeniterna och gaditerna gav jag landet från Gilead ända till Arnons dalsänka — gränsen gick mitt i floden — och till Jabboks dalsänka som är ammoniternas gräns,


text:
<f>ⓘ</f> vidare Hedmarken<f>[21]</f> med Jordan som gräns från Kinneret<f>[22]</f> ända till Hedmarkshavet, Salthavet nedanför Pisgas sluttningar i öster.


text:
<pb/><f>ⓙ</f> Jag befallde er på den tiden och sade: ”HERREN er Gud har gett er detta land till besittning. Men nu ska ni, alla tappra stridsmän, beväpna er och gå över i spetsen för era bröder, Israels barn.


text:
Men era hustrur och barn och er boskap — jag vet att ni har mycket boskap — ska stanna kvar i de städer som jag har gett er


text:
<f>ⓚ</f> tills HERREN har låtit era bröder få ro, liksom ni har fått ro, när också de har tagit i besittning det land som HERREN er Gud vill ge dem på andra sidan Jordan. Sedan kan ni vända tillbaka till de besittningar jag har gett var och en av er.”


text:
<pb/>På den tiden befallde jag Josua och sade: ”Du har med egna ögon sett allt som HERREN er Gud har gjort med dessa båda kungar. Så ska också HERREN göra med alla riken där du drar fram.


text:
<f>ⓜ</f> ”Herre Gud, du har börjat att låta din tjänare se din storhet och din starka hand. Vilken gud i himlen eller på jorden kan göra sådana verk och sådana väldiga gärningar som du?


text:
Låt mig nu få gå över dit och se det goda landet på andra sidan Jordan, detta vackra bergiga land och Libanon.”


text:
<pb/><f>ⓝ</f> Men HERREN hade blivit vred på mig för er skull, och han lyssnade inte på mig utan sade till mig: ”Det är nog. Tala inte mer till mig om denna sak.


text:
<f>ⓞ</f> Stig upp på toppen av Pisga<f>[23]</f> och lyft upp dina ögon mot väster och norr, mot söder och öster. Se med dina ögon, för du ska inte gå över denna Jordan.


text:
<f>ⓟ</f> Anförtro Josua ditt uppdrag och styrk honom och ge honom mod. Det är han som ska gå över dit i spetsen för detta folk, och han ska ge dem i arv det land du ser.”


text:
<pb/>Och nu Israel, lyssna till de stadgar och föreskrifter som jag vill lära er att följa, för att ni ska leva och komma in i och ta i besittning det land som HERREN, era fäders Gud, vill ge er.


text:
<f>ⓠ</f> Ni ska inte lägga något till det som jag befaller er och inte ta något därifrån utan hålla HERREN er Guds bud som jag ger er.


text:
<f>ⓡ</f> bNi har med egna ögon sett vad HERREN har gjort i fråga om Baal-Peor. HERREN din Gud utrotade ur ditt folk var och en som följde Baal-Peor.


text:
<pb/>Se, jag har lärt er stadgar och föreskrifter så som HERREN min Gud har befallt mig, för att ni ska följa dem i det land dit ni kommer för att ta det i besittning.


text:
Ni ska hålla och följa dem, och det ska tillräknas er som vishet och förstånd av andra folk. När de får höra om alla dessa lagar ska de säga: ”Detta stora folk är verkligen ett vist och förståndigt folk!”


text:
<f>ⓢ</f> Finns det något annat stort folk som har gudar som är lika nära det som HERREN vår Gud är nära oss så ofta vi åkallar honom?


text:
<f>ⓣ</f> Och finns det något annat stort folk som har stadgar och föreskrifter som är så rättfärdiga som hela denna lag som jag i dag lägger fram för er?


text:
<pb/><f>ⓤ</f> Men ta dig till vara och akta dig noga så att du inte glömmer vad dina ögon såg eller låter det vika från ditt hjärta under alla dina livsdagar. Berätta för dina barn och barnbarn


text:
vad som hände den dag du stod inför HERREN din Gud vid Horeb, när HERREN sade till mig: ”Samla folket till mig. Jag vill låta dem höra mina ord, och de ska lära sig dem så att de fruktar mig så länge de lever på jorden. Och de ska lära sina barn dem.”


text:
<pb/>Då kom ni fram och stannade vid bergets fot. Berget brann i eld ända upp till himlen, och där var mörker, moln och töcken.


text:
<f>ⓥ</f> Han förkunnade för er sitt förbund som han befallde er att hålla, de tio orden, och han skrev dem på två stentavlor.


text:
HERREN befallde mig på den tiden att jag skulle lära er stadgar och föreskrifter som ni skulle följa i det land dit ni går för att ta det i besittning.


text:
<pb/>Eftersom ni inte såg någon gestalt den dag då HERREN talade till er på Horeb ur elden ska ni noga akta er,


text:
<f>ⓦ</f> så att ni inte försyndar er genom att ni gör åt er något beläte, något slags avgudabild, en bild av man eller kvinna


text:
<f>ⓨ</f> Och när du lyfter din blick mot himlen och ser solen, månen och stjärnorna, himlens hela härskara, låt dig då inte förledas att tillbe dem och tjäna dem, för HERREN din Gud har gett dem åt alla folk under hela himlen som deras del.


text:
<f>ⓩ</f> Men er har HERREN tagit och han har fört er ut ur smältugnen<f>[24]</f>, ut ur Egypten, för att ni ska vara hans egendomsfolk, så som ni är i dag.


text:
<pb/><f>ⓐ</f> HERREN blev vred på mig för er skull och svor att jag inte skulle gå över Jordan och inte komma in i det goda land som HERREN din Gud vill ge dig till arvedel.


text:
Jag kommer att dö i detta land och inte gå över Jordan, men ni ska gå över den och ta det goda landet i besittning.


text:
<pb/>Akta er så att ni inte glömmer det förbund som HERREN er Gud har slutit med er, så att ni inte gör er en avgud, en bild tvärtemot vad HERREN din Gud har befallt dig,


text:
<pb/>När du har fött barn och barnbarn och ni bott länge i landet, om ni då försyndar er genom att ni gör er en avgud, ett slags bild, och därmed gör det som är ont i HERREN din Guds ögon och väcker hans vrede,


text:
<f>ⓒ</f> då tar jag i dag himmel och jord till vittne mot er att ni snart kommer att utrotas ur det land dit ni nu går över Jordan för att ta det i besittning. Ni kommer inte att leva där länge utan kommer att helt förgöras.


text:
<f>ⓓ</f> Och HERREN ska skingra er bland folken, och endast ett litet antal av er ska bli kvar bland de hednafolk som HERREN ska driva er bort till.


text:
<f>ⓔ</f> Där ska ni tjäna gudar som blivit gjorda av människohänder, gudar av trä och sten. De kan varken se eller höra, äta eller lukta.


text:
<pb/><f>ⓕ</f> Men om ni där söker HERREN din Gud ska du finna honom, om du söker honom av hela ditt hjärta och av hela din själ.


text:
När du är i nöd och allt detta händer dig i kommande dagar ska du vända om till HERREN din Gud och lyda hans röst,


text:
för HERREN din Gud är en barmhärtig Gud. Han ska inte överge dig eller förgöra dig. Han ska inte glömma det förbund han med ed har ingått med dina fäder.


text:
<pb/>Fråga tider som varit, tider som varit före dig, från den dag då Gud skapade människor på jorden, fråga från himlens ena ände till den andra: Har det någonsin hänt något så stort som detta, eller har man hört talas om något som liknar det?


text:
Eller har någon gud försökt att gå och ta ett folk åt sig ur ett annat folk, genom prövningar, tecken och under, genom krig, genom stark hand och uträckt arm och genom stora och fruktansvärda gärningar, allt detta som HERREN er Gud har gjort med er i Egypten inför dina ögon?


text:
<pb/><f>ⓗ</f> Du har själv fått se det, för att du skulle veta att HERREN är Gud: Det finns ingen annan än han.


text:
Från himlen lät han dig höra sin röst för att undervisa dig, och på jorden lät han dig se sin stora eld, och du har hört hans ord ur elden.


text:
<f>ⓘ</f> Eftersom han älskade dina fäder och utvalde deras avkomlingar efter dem, förde han genom sin närvaro och stora kraft dig ut ur Egypten.


text:
Han drev bort för dig folk, större och mäktigare än du, och förde dig in i deras land och gav det åt dig till arvedel, så som det är i dag.


text:
<pb/>Därför ska du i dag veta och lägga på hjärtat att HERREN är Gud uppe i himlen och nere på jorden: Det finns ingen annan.


text:
<f>ⓙ</f> Och du ska hålla hans stadgar och bud som jag i dag ger dig, så att det går väl för dig och dina barn efter dig och du får leva länge i det land som HERREN din Gud vill ge dig för all framtid.


text:
dit en dråpare skulle kunna fly<f>[26]</f> om han hade dödat någon utan vett och vilja och utan att förut ha burit hat till honom. Genom att fly till någon av dessa städer skulle han få leva.


text:
De var: Beser i öknen på slättlandet för Rubens stam, Ramot i Gilead för Gads stam och Golan i Bashan för Manasse stam.


text:
och dessa är de vittnesbörd, stadgar och föreskrifter som Mose kungjorde för Israels barn efter att de hade dragit ut ur Egypten.


text:
<f>ⓛ</f> Det var på andra sidan Jordan i dalen mitt emot Bet-Peor, i amoreerkungen Sichons land, han som bodde i Heshbon och som Mose och Israel slog när de hade dragit ut ur Egypten.


text:
<f>ⓜ</f> De intog hans land och landet som tillhörde kung Og i Bashan, de två amoreiska kungarnas länder i öster på andra sidan Jordan,


text:
<f>ⓝ</f> och hela Hedmarken i öster på andra sidan Jordan, ända till Hedmarkshavet nedanför Pisgas sluttningar.


text:
<pb/>Mose kallade samman hela Israel och sade till dem: Hör, Israel, de stadgar och föreskrifter som jag i dag kungör för er. Lär er dem och håll fast vid och följ dem.


text:
Det var inte med våra fäder HERREN slöt förbundet, utan med oss som står här i dag, oss alla som nu lever.


text:
<f>ⓠ</f> Jag stod då mellan HERREN och er för att förkunna HERRENS ord för er, för ni var rädda för elden och steg inte upp på berget. Han sade:


text:
<pb/><f>ⓡ</f> Jag är HERREN din Gud som har fört dig ut ur Egyptens land, ur träldomshuset.<f>[28]</f>


text:
<pb/>Du ska inte göra dig någon bildstod eller avbild av det som är uppe i himlen eller nere på jorden eller i vattnet under jorden.


text:
<f>ⓣ</f> Du ska inte tillbe dem eller tjäna dem, för jag, HERREN din Gud, är en nitisk Gud. Jag låter straffet för fädernas missgärning drabba barnen till tredje och fjärde led när man hatar mig,


text:
<pb/>Du ska inte missbruka HERREN din Guds namn, för HERREN ska inte låta den bli ostraffad som missbrukar hans namn.


text:
<f>ⓤ</f> Men den sjunde dagen är HERREN din Guds sabbat. Då ska du inte utföra något arbete, inte heller din son eller dotter, din tjänare eller tjänarinna, din oxe eller åsna eller något av dina dragdjur, eller främlingen som bor hos dig inom dina portar. Din tjänare och din tjänarinna ska få vila liksom du.


text:
Kom ihåg att du var slav i Egyptens land, och att HERREN din Gud har fört dig ut därifrån med stark hand och uträckt arm. Därför har HERREN din Gud befallt dig att hålla sabbatsdagen.


text:
<pb/><f>[32]</f>Hedra din far och din mor<f>[33]</f>, så som HERREN din Gud har befallt dig, så att du får leva länge och det går dig väl i det land som HERREN din Gud ger dig.


text:
<pb/>Du ska inte ha begär<f>[37]</f> till din nästas hustru. Du ska inte ha begär till din nästas hus eller åker, hans tjänare eller tjänarinna, hans oxe eller åsna eller något annat som tillhör din nästa.


text:
<pb/>Dessa ord talade HERREN med hög röst till hela er församling på berget, ur elden, molnskyn och töcknet, och han tillade inget mer. Och han skrev orden på två stentavlor som han gav åt mig.


text:
<pb/>När ni hörde rösten ur mörkret medan berget brann i eld, kom ni fram till mig, alla huvudmän för era stammar samt era äldste.


text:
<f>ⓥ</f> Och ni sade: ”Se, HERREN vår Gud har låtit oss se sin härlighet och sin storhet, och vi har hört hans röst ur elden. I dag har vi sett att Gud kan tala med en människa och ändå låta henne leva.


text:
Varför ska vi nu dö? Den stora elden kommer att förtära oss. Om vi får höra mer av HERREN vår Guds röst kommer vi att dö.


text:
<f>ⓦ</f> För vem bland allt kött har hört den levande Gudens röst tala ur elden, som vi har gjort, och överlevt?


text:
<f>ⓧ</f> Träd du fram och hör allt som HERREN vår Gud säger, och tala du till oss allt som HERREN vår Gud talar till dig, så vill vi höra det och göra därefter.”


text:
<pb/>HERREN hörde era ord när ni talade till mig, och HERREN sade till mig: ”Jag har hört de ord som detta folk har talat till dig. De har rätt i allt de säger.


text:
<f>ⓨ</f> Om de ändå kunde ha sådana hjärtan att de fruktar mig och alltid håller alla mina bud! Då skulle det alltid gå väl för dem och deras barn.


text:
Men du ska stanna kvar här hos mig, så ska jag tala till dig alla de bud och stadgar och föreskrifter som du ska lära dem, så att de följer dem i det land som jag ger dem till besittning.”


text:
<pb/>Var noga med att göra vad HERREN er Gud har befallt er. Vik inte av, varken åt höger eller åt vänster.


text:
Den väg som HERREN er Gud har befallt er att gå ska ni alltid följa, så att ni får leva och det går väl för er och ni får ett långt liv i det land som ni ska ta i besittning.


text:
<pb/>Dessa är de bud, stadgar och föreskrifter som HERREN er Gud har befallt mig att lära er, för att ni ska följa dem i det land dit ni går för att ta det i besittning.


text:
I hela ditt liv ska du frukta HERREN din Gud så att du håller alla hans stadgar och bud som jag ger dig, du och din son och din sonson, så att du får ett långt liv.


text:
Du ska lyssna, Israel, och vara noga med att följa dem, så att det går väl för dig och ni blir mycket talrika, så som HERREN, dina fäders Gud, har lovat dig i landet som flödar av mjölk och honung.


text:
<f>ⓐ</f> <f>[39]</f>Och du ska älska HERREN din Gud av hela ditt hjärta<f>[40]</f> och av hela din själ och av hela din kraft.


text:
<f>ⓒ</f> Du ska inskärpa dem hos dina barn och tala om dem när du sitter i ditt hus och när du går på vägen, när du lägger dig och när du stiger upp.


text:
<f>ⓓ</f> Du ska binda dem<f>[41]</f> som ett tecken på din hand, och de ska vara som en påminnelse på din panna.<f>[42]</f>


text:
<pb/><f>ⓔ</f> När HERREN din Gud låter dig komma in i det land som han med ed lovade dina fäder Abraham, Isak och Jakob att ge dig, med stora och vackra städer som du inte har byggt,


text:
<f>ⓕ</f> och hus fulla med allt gott som du inte har fyllt, och uthuggna brunnar som du inte har huggit ut, och vingårdar och olivlundar som du inte har planterat — när du då äter och blir mätt


text:
<pb/><f>ⓖ</f> HERREN din Gud ska du vörda, honom ska du tjäna<f>[43]</f>, och i hans namn ska du ge din ed.


text:
<f>ⓗ</f> för HERREN din Gud är en nitisk Gud i din mitt. Se därför till att inte HERREN din Guds vrede blir upptänd mot dig och han utrotar dig från jordens yta.


text:
<pb/><f>ⓘ</f> Ni ska inte fresta HERREN er Gud,<f>[44]</f> så som ni frestade honom i Massa<f>[45]</f>.


text:
Du ska göra det som är rätt och gott i HERRENS ögon, så att det går väl för dig och du får komma in och ta i besittning det goda land som HERREN med ed har lovat dina fäder.


text:
<pb/><f>ⓙ</f> När din son i framtiden frågar dig: Vad betyder de vittnesbörd, stadgar och bud som HERREN vår Gud har gett er?


text:
då ska du svara honom: Vi var faraos slavar i Egypten, men med stark hand förde HERREN oss ut ur Egypten.


text:
Och HERREN gjorde stora och ödeläggande tecken och under i Egypten på farao och hela hans hus inför våra ögon.


text:
Men oss förde han ut därifrån för att leda oss in i och ge oss det land som han med ed hade lovat våra fäder.


text:
HERREN befallde oss att följa alla dessa stadgar och frukta HERREN vår Gud, så att det alltid går väl för oss och han bevarar oss vid liv, så som han gjort till denna dag.


text:
Det ska vara vår rättfärdighet, att vi noga följer alla dessa bud inför HERREN vår Guds ansikte så som han har befallt oss.


text:
<pb/><f>ⓚ</f> När HERREN din Gud låter dig komma in i det land dit du nu går för att ta det i besittning, och när han driver bort många hednafolk för dig, hetiterna, girgasheerna, amoreerna, kananeerna, perisseerna, hiveerna och jebusiterna, sju folk som är större och mäktigare än du,


text:
<f>ⓛ</f> och när HERREN din Gud ger dem till dig och du slår dem, då ska du viga dem åt förintelse. Du ska inte sluta förbund med dem eller visa dem nåd.


text:
<f>ⓜ</f> Du ska inte ingå släktskap<f>[46]</f> med dem. Du ska inte ge dina döttrar åt deras söner och inte ta deras döttrar åt dina söner,


text:
för de kommer då att leda dina söner bort från mig till att tjäna andra gudar, och HERRENS vrede ska då upptändas mot er och han ska snabbt förgöra dig.


text:
<pb/><f>ⓝ</f> Utan så här ska ni göra med dem: Ni ska bryta ner deras altaren, slå sönder deras stoder, hugga ned deras asherapålar och bränna upp deras avgudabilder i eld,


text:
<f>ⓞ</f> för du är ett heligt folk inför HERREN din Gud. Dig av alla folk på jordens yta har HERREN din Gud utvalt att vara hans egendomsfolk.


text:
<pb/>Det var inte för att ni var större än alla andra folk som HERREN fäste sig vid er och utvalde er, ni var tvärtom mindre än alla andra folk.


text:
<f>ⓟ</f> Utan det var därför att HERREN älskade er och höll den ed som han hade gett era fäder som HERREN förde er ut med stark hand och befriade dig ur träldomshuset, ur den egyptiske kungens hand, ur faraos hand.


text:
<f>ⓠ</f> Så ska du veta att endast HERREN din Gud är Gud, den trofaste Guden som håller fast vid sitt förbund och sin nåd i tusen släktled när man älskar honom och håller hans bud.


text:
Men den som hatar honom ska han vedergälla med undergång, ansikte mot ansikte. Han ska inte tveka när det gäller dem som hatar honom. Ansikte mot ansikte ska han vedergälla dem.


text:
<pb/><f>ⓡ</f> Om ni nu hör dessa föreskrifter och håller fast vid dem och följer dem, ska HERREN din Gud hålla fast vid sitt förbund och sin nåd så som han med ed har lovat dina fäder.


text:
Han ska älska dig och välsigna dig och föröka dig. Han ska välsigna din livsfrukt och din marks frukt, din säd, ditt nya vin och din olja, dina kors kalvar och dina tackors lamm i det land som han med ed har lovat dina fäder att ge dig.


text:
<f>ⓢ</f> Du ska bli välsignad framför alla andra folk. Bland dina män och kvinnor ska ingen vara ofruktsam, inte heller bland din boskap.


text:
<f>ⓣ</f> HERREN ska låta varje sjukdom vika från dig. Ingen av Egyptens alla svåra sjukdomar<f>[47]</f> som du känner till ska han lägga på dig, men han ska lägga dem på alla som hatar dig.


text:
<f>ⓤ</f> Du ska förgöra alla de folk som HERREN din Gud ger dig. Du ska inte visa dem någon skonsamhet. Och du ska inte tjäna deras gudar, för det skulle bli en snara för dig.


text:
<pb/>Även om du säger i ditt hjärta: ”Dessa hednafolk är större än jag, hur ska jag kunna driva bort dem?”,


text:
<f>ⓥ</f> Tänk på de stora hemsökelser som dina ögon har sett. Tänk på de tecken och under, på den starka hand och uträckta arm med vilken HERREN din Gud förde dig ut. Så ska HERREN din Gud göra med alla de folk som du är rädd för.


text:
<pb/><f>ⓦ</f> Dessutom ska HERREN din Gud sända panik<f>[48]</f> bland dem, tills de som är kvar och håller sig gömda för dig blir utrotade.


text:
<f>ⓧ</f> Och HERREN din Gud ska jaga i väg dessa folk för dig, undan för undan. Du får inte förgöra dem med en gång, för att inte vilddjuren på marken ska bli för många för dig.


text:
<f>ⓨ</f> Han ska ge deras kungar i din hand, och du ska utplåna deras namn under himlen. Ingen ska kunna stå dig emot, till dess att du har utrotat dem.


text:
<pb/><f>ⓩ</f> Deras avgudabilder ska du bränna upp i eld. Du ska inte ha begär till det silver och guld som finns på dem och inte ta något av det själv så att du blir snärjd av det, för det är avskyvärt för HERREN din Gud.


text:
<f>ⓐ</f> Du ska inte låta något avskyvärt komma in i ditt hus, så att inte också du blir vigd åt förintelse. Du ska räkna sådant som ytterst skändligt och avskyvärt. Det är vigt åt förintelse.


text:
<pb/>Alla de bud som jag i dag ger dig ska ni vara noga med att följa, så att ni får leva och bli talrika och får komma in i och besitta det land som HERREN med ed har lovat era fäder.


text:
Kom ihåg hur HERREN din Gud i fyrtio år ledde dig hela vägen i öknen för att ödmjuka dig och pröva dig och så lära känna vad som var i ditt hjärta, om du skulle hålla hans bud eller inte.


text:
<f>ⓑ</f> Han ödmjukade dig och lät dig hungra, och han lät dig äta manna, något som varken du eller dina fäder kände till. Han ville lära dig att människan lever inte bara av bröd, utan av varje ord<f>[49]</f> som utgår från HERRENS mun.


text:
<pb/>HERREN din Gud för dig in i ett gott land, ett land med vattenbäckar, källor och djupa vatten som flödar fram i dalar och på berg.


text:
Det är ett land med vete och korn, med vinstockar, fikonträd och granatträd, ett land med ädla olivträd och honung<f>[50]</f>,


text:
<f>ⓔ</f> ett land där du inte ska äta ditt bröd i fattigdom och där inget ska fattas dig, ett land där stenarna är av järn och där du kan bryta koppar<f>[51]</f> ur bergen.


text:
<pb/>Se till att du inte glömmer HERREN din Gud utan håller hans bud, föreskrifter och stadgar som jag i dag ger dig.


text:
låt då inte ditt hjärta bli högmodigt så att du glömmer HERREN din Gud som förde dig ut ur Egyptens land, ur träldomshuset.


text:
<f>ⓕ</f> Det var han som ledde dig genom den stora och fruktansvärda öknen, bland giftiga ormar och skorpioner och över torr mark utan vatten. Men han lät vatten komma fram åt dig ur den hårda klippan


text:
och gav dig manna att äta i öknen, en mat som dina fäder inte kände till. Han gjorde allt detta för att ödmjuka och pröva dig för att sedan göra dig gott.


text:
<pb/>Du ska inte säga i ditt hjärta: ”Min egen kraft och min hands styrka har skaffat mig denna rikedom”.


text:
Du ska komma ihåg HERREN din Gud, för det är han som ger dig kraft att skaffa rikedom, därför att han vill upprätthålla det förbund som han med ed har slutit med dina fäder, så som det är i dag.


text:
<pb/><f>ⓖ</f> Men om du glömmer HERREN din Gud och följer andra gudar, tjänar och tillber dem, så betygar jag i dag för er att ni förvisso ska förgås.


text:
Likt de hednafolk som HERREN förgör för er ska också ni förgås, därför att ni inte lyssnade till HERREN er Guds röst.


text:
<pb/><f>ⓗ</f> Hör, Israel! Du går i dag över Jordan för att komma och lägga under dig hednafolk, större och mäktigare än du, med stora städer befästa upp mot himlen.


text:
<f>ⓘ</f> Du känner anakiternas stora och resliga folk och du har hört att man säger om dem: ”Vem kan stå emot Anaks barn?”


text:
<f>ⓙ</f> Därför ska du i dag veta att HERREN din Gud är den som går framför dig som en förtärande eld. Han ska förgöra dem och kuva dem för dig, och du ska driva bort dem och utrota dem snabbt, så som HERREN har lovat dig.


text:
<pb/><f>ⓚ</f> När HERREN din Gud driver undan dem för dig, får du inte säga i ditt hjärta: ”Det var på grund av min rättfärdighet som HERREN lät mig komma in i detta land och ta det i besittning.” Det är nämligen ogudaktigheten hos dessa folk som gör att HERREN driver bort dem för dig.


text:
<f>ⓛ</f> Det är inte genom din rättfärdighet eller ditt hjärtas rättsinnighet som du går för att ta deras land i besittning, utan det är till följd av ogudaktigheten hos dessa folk som HERREN din Gud driver bort dem för dig och så uppfyller vad han med ed har lovat dina fäder Abraham, Isak och Jakob.


text:
<f>ⓜ</f> Du ska veta att det inte är för din rättfärdighets skull som HERREN din Gud har gett dig detta goda land till besittning, för du är ett hårdnackat folk.


text:
<pb/><f>ⓝ</f> Kom ihåg och glöm aldrig, hur du i öknen väckte HERREN din Guds vrede. Från den dag då du drog ut ur Egyptens land tills ni kom till denna plats har ni varit upproriska mot HERREN.


text:
<pb/><f>ⓞ</f> Också vid Horeb väckte ni HERRENS vrede, och HERREN blev förbittrad på er så att han ville förgöra er.


text:
<f>ⓟ</f> När jag hade gått upp på berget för att ta emot stentavlorna, tavlorna till det förbund som HERREN hade slutit med er, stannade jag på berget i fyrtio dagar och fyrtio nätter utan att äta eller dricka.


text:
<f>ⓠ</f> Och HERREN gav mig de två stentavlorna, där Gud med sitt finger hade skrivit alla de ord som HERREN hade talat till er på berget ur elden, den dag då ni var samlade där.


text:
<pb/>När de fyrtio dagarna och fyrtio nätterna hade gått gav HERREN mig de båda stentavlorna, förbundets tavlor.


text:
<f>ⓡ</f> Och han sade till mig: ”Bryt upp och gå snabbt ner härifrån, för ditt folk som du har fört ut ur Egypten har handlat fördärvligt. De har redan vikit av från den väg som jag befallde dem att gå. De har gjort sig en gjuten avgudabild.”


text:
Lämna mig så att jag kan förgöra dem och utplåna deras namn under himlen. Dig ska jag sedan göra till ett folk som är mäktigare och större än de.”


text:
<pb/>Då vände jag om och gick ner från berget som brann i eld, och förbundets två tavlor hade jag i mina båda händer.


text:
Jag fick då se att ni hade syndat mot HERREN er Gud. Ni hade gjort åt er en gjuten kalv<f>[52]</f>. Ni hade redan vikit av från den väg som HERREN hade befallt er att gå.


text:
Jag grep de två tavlorna och slungade dem ifrån mig med båda händerna och slog sönder dem inför era ögon.


text:
<pb/>Och jag föll ner inför HERRENS ansikte, och låg så liksom förra gången, i fyrtio dagar och fyrtio nätter utan att äta eller dricka, för all den synds skull som ni hade begått genom att göra det som var ont i HERRENS ögon så att han blev vred.


text:
Jag var nämligen skräckslagen inför den vrede och harm mot er som HERREN blivit uppfylld av, så att han ville förgöra er. Men HERREN lyssnade till mig även den gången.


text:
<pb/>Också på Aron blev HERREN mycket vred så att han ville förgöra honom, och jag bad då också för Aron.


text:
<f>ⓢ</f> Sedan tog jag er synd, kalven som ni hade gjort, och jag brände upp den i eld och krossade den till stoft och kastade det i bäcken som rann från berget.


text:
<f>ⓤ</f> När HERREN sände er från Kadesh-Barnea och sade: ”Dra upp och erövra landet som jag har gett er”, då var ni upproriska mot befallningen från HERREN er Gud och trodde honom inte och lyssnade inte till hans röst.


text:
<pb/><f>ⓥ</f> Och jag föll ner inför HERRENS ansikte och låg så de fyrtio dagarna och de fyrtio nätterna, för HERREN hade sagt att han ville förgöra er.


text:
Jag bad till HERREN och sade: Herre Gud, förgör inte ditt folk och din arvedel, som du har friköpt med din stora makt och som du med stark hand har fört ut ur Egypten.


text:
Tänk på dina tjänare Abraham, Isak och Jakob och se inte på detta folks hårdhet, ogudaktighet och synd.


text:
<f>ⓦ</f> Annars kommer man att säga i det land som du förde oss ut från: ”HERREN kunde inte föra in dem i det land som han hade lovat dem, och han hatade dem. Därför förde han ut dem för att döda dem i öknen.”


text:
<pb/><f>ⓧ</f> På den tiden sade HERREN till mig: ”Hugg ut åt dig två stentavlor, likadana som de förra, och kom upp till mig på berget. Du ska också göra dig en ark av trä.


text:
<f>ⓨ</f> Och jag ska skriva på tavlorna de ord som stod på de första tavlorna, dem som du slog sönder, och du ska lägga dem i arken.”


text:
<pb/>Jag gjorde en ark av akacieträ och högg ut två stentavlor likadana som de förra. Och jag gick upp på berget och hade med mig de båda tavlorna.


text:
Han skrev på tavlorna detsamma som var skrivet förra gången: de tio orden som HERREN hade talat till er på berget ur elden den dag då ni var samlade där. Och HERREN gav dem åt mig.


text:
Sedan vände jag om och gick ner från berget och lade tavlorna i arken som jag hade gjort, och där fick de ligga, så som HERREN hade befallt mig.


text:
<pb/><f>ⓩ</f> Israels barn bröt upp från Beerot-Bene-Jaakan och kom till Mosera<f>[54]</f>. Där dog Aron och där blev han begravd, och hans son Eleasar blev präst i hans ställe.


text:
<pb/>På den tiden avskilde HERREN Levi stam till att bära HERRENS förbundsark, till att stå inför HERRENS ansikte och göra tjänst inför honom och till att välsigna i hans namn, så som de gör än i dag.


text:
<f>ⓐ</f> Därför fick Levi ingen lott eller arvedel bland sina bröder. HERREN är hans arvedel, så som HERREN din Gud har lovat honom.


text:
<pb/><f>ⓑ</f> Jag stannade på berget fyrtio dagar och fyrtio nätter som förra gången, och HERREN lyssnade till mig också denna gång. HERREN ville inte förgöra dig.


text:
HERREN sade till mig: ”Res dig upp och gå framför folket och låt dem bryta upp, så att de får komma in i och ta i besittning det land som jag med ed har lovat deras fäder att ge dem.”


text:
<pb/><f>ⓒ</f> Och nu Israel, vad begär HERREN din Gud av dig? Bara att du fruktar HERREN din Gud, att du vandrar på alla hans vägar, att du älskar honom och att du tjänar HERREN din Gud av hela ditt hjärta och av hela din själ,


text:
<f>ⓓ</f> Ändå var det just dina fäder som HERREN fäste sig vid i kärlek. Och er, deras efterkommande,utvalde han bland alla folk, så som det är i dag.


text:
<f>ⓕ</f> för HERREN er Gud är gudarnas Gud och herrarnas HERRE, den Gud som är stor och väldig och inger fruktan, som inte är partisk och inte tar mutor.


text:
<pb/><f>ⓗ</f> HERREN din Gud ska du frukta, honom ska du tjäna<f>[55]</f>, honom ska du hålla dig till, och i hans namn ska du avlägga din ed.


text:
Han är din ära<f>[56]</f>, han är din Gud, med dig har han gjort de stora och förunderliga gärningar som du har sett med egna ögon.


text:
<f>ⓘ</f> När dina fäder drog ner till Egypten var de sjuttio personer, men nu har HERREN din Gud gjort dig talrik som himlens stjärnor.


text:
<pb/>Du ska älska HERREN din Gud och alltid iaktta vad han ålagt dig, hans stadgar, domslut och bud.


text:
<pb/>Ni ska i dag besinna — det gäller inte era barn som inte har erfarit eller sett det — hur HERREN er Gud har fostrat er, besinna hans storhet, hans starka hand och uträckta arm,


text:
<f>ⓙ</f> och vad han gjorde med egyptiernas här, med deras hästar och vagnar, hur han lät Röda havets vatten strömma över dem när de förföljde er, och hur HERREN då förgjorde dem så att de nu inte mer är till.


text:
<f>ⓚ</f> och vad han gjorde med Datan och Abiram, söner till Eliab, Rubens son, när jorden öppnade sitt gap och mitt i Israel slukade dem med deras familjer, deras tält och allt levande som följde dem.


text:
<pb/>Håll därför alla de bud som jag i dag ger dig. Då blir ni starka och kan gå in och inta det land dit ni nu drar vidare för att ta det i besittning,


text:
och då får ni leva länge i det land som HERREN med ed har lovat era fäder att ge åt dem och deras efterkommande, ett land som flödar av mjölk och honung.


text:
<pb/>Det land dit du nu kommer för att ta det i besittning är inte som Egyptens land som ni drog ut ifrån, där du måste trampa upp vatten till den säd du sådde, så som man gör i en köksträdgård.


text:
<f>ⓛ</f> Nej, det land dit ni nu drar för att ta det i besittning är ett land med berg och dalar som får vatten att dricka genom himlens regn.


text:
Det är ett land som HERREN din Gud har omsorg om. Ständigt vilar HERREN din Guds ögon på det, från årets början till årets slut.


text:
<pb/><f>ⓜ</f> Om ni nu lyssnar till de bud som jag i dag ger er så att ni älskar HERREN er Gud och tjänar honom av hela ert hjärta och av hela er själ,


text:
<f>ⓝ</f> då ska jag ge regn åt ert land i rätt tid, höstregn och vårregn,<f>[57]</f> och du ska få bärga in din säd, ditt vin och din olja.


text:
Men se till, så att inte era hjärtan blir förförda och ni viker av och tjänar andra gudar och tillber dem,


text:
<f>ⓞ</f> för då ska HERRENS vrede upptändas mot er, och han ska stänga himlen så att regn inte faller och marken inte ger sin gröda och ni snabbt blir utrotade ur det goda land som HERREN ger er.


text:
<pb/><f>ⓟ</f> Ni ska lägga dessa mina ord på ert hjärta och ert sinne och binda dem som ett tecken på er hand, och de ska vara som en påminnelse på er panna.<f>[58]</f>


text:
<f>ⓠ</f> Ni ska lära era barn dem genom att du talar om dem när du sitter i ditt hus och när du går på vägen, när du lägger dig och när du stiger upp.


text:
så att ni och era barn får leva länge i det land som HERREN med ed har lovat era fäder att ge dem, så länge som himlen välver sig över jorden.


text:
<pb/>För om ni noga håller alla dessa bud som jag ger er att följa, så att ni älskar HERREN er Gud och vandrar på alla hans vägar och håller er till honom,


text:
då ska HERREN driva bort alla dessa folk för er, och ni ska lägga under er folk som är större och mäktigare än ni själva.


text:
<f>ⓡ</f> Varje ort där ni sätter er fot ska bli er. Från öknen till Libanon och från floden, floden Eufrat, ända till Västra havet ska ert område sträcka sig.


text:
<f>ⓢ</f> Ingen ska kunna stå er emot. Fruktan och skräck för er ska HERREN er Gud sända över hela det land ni beträder, så som han har lovat er.


text:
<f>ⓤ</f> och förbannelse om ni inte lyssnar till HERREN er Guds bud, utan viker av ifrån den väg jag i dag befaller er att gå och följer andra gudar som ni inte känner.


text:
<f>ⓥ</f> Och när HERREN din Gud har låtit dig komma in i det land dit du går för att ta det i besittning, ska du utdela välsignelsen på berget Gerissim och förbannelsen på berget Ebal<f>[59]</f>.


text:
<f>ⓦ</f> Dessa berg ligger som ni vet på andra sidan Jordan, bortom den väg som går mot solens nedgång i kananeernas land, de som bor i ödemarken mitt emot Gilgal vid Mores terebinter<f>[60]</f>.


text:
Ni ska nu gå över Jordan för att komma in i och ta i besittning det land som HERREN er Gud ger er. När ni tagit det i besittning och bor där,


text:
<pb/>Detta är de stadgar och föreskrifter som ni ska vara noga med att följa i det land, som HERREN, dina fäders Gud, har gett dig till besittning, så länge ni lever på jorden.


text:
Ni ska i grund förstöra alla de platser där de folk som ni fördriver har tillbett sina gudar, på höga berg och höjder eller under lummiga träd.


text:
<f>ⓧ</f> Ni ska bryta ner deras altaren, slå sönder deras stoder och bränna upp deras asherapålar i eld, hugga ner deras avgudabilder och utplåna deras namn från sådana platser.


text:
<f>ⓨ</f> utan den plats som HERREN er Gud utväljer bland alla era stammar för att där fästa sitt namn, denna hans boning ska ni söka och dit ska du gå.


text:
Dit ska ni föra era brännoffer och slaktoffer, ert tionde, och era händers bidrag, era löftesoffer<f>[61]</f> och frivilliga offer och det förstfödda av era kor och får.


text:
Och där ska ni äta inför HERREN er Guds ansikte och glädja er med ert husfolk över allt ni förvärvat, det som HERREN din Gud har välsignat dig med.


text:
<pb/>Ni ska då inte göra allt som vi i dag gör här, där var och en gör vad han själv anser vara rätt.


text:
Men när ni har gått över Jordan och bor i det land som HERREN er Gud vill ge er till arvedel och när han har låtit er få ro för alla era fiender runt omkring och ni bor i trygghet,


text:
då ska ni föra allt som jag befaller er till den plats som HERREN er Gud utväljer till boning åt sitt namn: era brännoffer och slaktoffer, ert tionde, era händers bidrag och alla de utvalda löftesoffer som ni ger HERREN löfte om.


text:
<f>ⓩ</f> Där ska ni glädja er inför HERREN er Guds ansikte med era söner och döttrar, tjänare och tjänarinnor och med leviten som bor inom era portar, för han har ju ingen egen lott eller arvedel med er.


text:
Endast där, på den plats HERREN utväljer inom en av dina stammar, ska du offra dina brännoffer, och där ska du göra allt som jag befaller dig.


text:
Däremot får du slakta och äta kött så mycket du önskar inom alla dina städer, allt efter den välsignelse som HERREN din Gud ger dig. Både den som är oren och den som är ren får äta av det, som vore det kött av gasell eller hjort.


text:
<pb/>Du får inte inom dina portar äta tionden av din säd, ditt vin och din olja och inte heller det förstfödda av dina kor och får eller något av de löftesoffer som du gett löfte om eller av dina frivilliga offer eller av dina händers bidrag.


text:
<f>ⓑ</f> På den plats som HERREN din Gud utväljer ska du äta det inför HERREN din Guds ansikte tillsammans med din son och dotter, din tjänare och tjänarinna och med leviten som bor inom dina portar. Och du ska glädja dig inför HERREN din Guds ansikte över allt du förvärvat.


text:
<pb/><f>ⓓ</f> När HERREN din Gud har utvidgat ditt område så som han har lovat dig, och du tänker: ”Jag vill äta kött”, eftersom du har lust att äta kött, så får du äta kött så mycket du vill.


text:
Om den plats som HERREN din Gud utväljer till att där fästa sitt namn ligger för långt bort för dig, så kan du enligt min befallning till dig slakta av de kor och får som HERREN har gett dig och äta av det inom dina portar, så mycket du vill.


text:
Men du ska äta det så som man äter kött av gasell eller hjort<f>[62]</f>. Både den som är oren och den som är ren får äta av det.


text:
<f>ⓔ</f> Men se till att du inte äter blodet, för blodet är livet, och du får inte äta livet tillsammans med köttet.


text:
Ät det inte, så ska det gå väl för dig och dina barn efter dig, när du gör det som är rätt i HERRENS ögon.


text:
<pb/>Men de heliga gåvor som du vill bära fram, och dina löftesoffer, ska du ta med dig till den plats som HERREN utväljer.


text:
Av dina brännoffer ska du offra köttet och blodet på HERREN din Guds altare. Av dina slaktoffer ska blodet utgjutas på HERREN din Guds altare. Men köttet får du äta.


text:
<pb/>Var noga med att lyda alla dessa bud som jag ger dig, så att det till evig tid går väl för dig och dina barn efter dig, när du gör det som är gott och rätt i HERREN din Guds ögon.


text:
<pb/>När HERREN din Gud har utrotat de hednafolk som du nu kommer till för att fördriva, och du har drivit bort dem och bor i deras land,


text:
<f>ⓕ</f> se då till att du inte lockas till att följa deras seder, sedan de blivit röjda ur vägen för dig. Fråga inte efter deras gudar, så att du säger: ”Hur dyrkade dessa folk sina gudar? Jag vill göra på samma sätt.”


text:
Så ska inte du göra när du tillber HERREN din Gud, eftersom allt som HERREN avskyr och hatar har de gjort till sina gudars ära. Till och med sina söner och döttrar bränner de upp i eld åt sina gudar.


text:
<pb/><f>ⓖ</f> Allt som jag befaller er ska ni vara noga med att följa. Du ska inte lägga något till det och inte ta något därifrån.


text:
<pb/>Om en profet eller drömmare<f>[63]</f> träder fram hos dig och han ger dig ett tecken eller under,


text:
och sedan det tecknet eller undret inträffar och han då säger till dig: ”Låt oss följa andra gudar, gudar som du inte känner, och låt oss tjäna dem”,


text:
då ska du inte lyssna till den profetens ord eller den drömmaren. Det är HERREN er Gud som prövar er, för att se om ni älskar HERREN er Gud av hela ert hjärta och hela er själ.


text:
<pb/>HERREN er Gud ska ni följa, honom ska ni frukta, hans bud ska ni hålla, hans röst ska ni lyssna till, honom ska ni tjäna och honom ska ni hålla er till.


text:
<f>ⓗ</f> Men den profeten eller den som har drömsyner ska dödas, för han predikade avfall från HERREN er Gud som har fört er ut ur Egyptens land och friköpt dig ur träldomshuset, och han ville föra dig bort från den väg som HERREN din Gud har befallt dig att gå. Du ska skaffa bort det onda hos dig


text:
<pb/><f>ⓘ</f> Om din bror, din mors son, eller din son eller dotter, eller hustrun i din famn eller din vän som står dig så nära som ditt eget liv, i hemlighet vill förleda dig och säger: ”Låt oss gå och tjäna andra gudar” som varken du eller dina fäder har känt


text:
— gudar hos de folk som bor runt omkring er, nära dig eller fjärran, från jordens ena ände till den andra —


text:
så ska du inte göra som han vill eller lyssna till honom. Du ska inte visa honom någon skonsamhet eller ha förbarmande eller överseende med honom,


text:
utan du ska döda honom. Först ska din hand vara mot honom för att döda honom och sedan hela folkets hand.


text:
Du ska stena honom till döds, därför att han försökte leda dig bort från HERREN din Gud som har fört dig ut ur Egypten, ur träldomshuset.


text:
<f>ⓙ</f> Och hela Israel ska höra det och frukta och ska sedan inte mer göra något sådant ont hos dig.


text:
att från dig har utgått onda män, som förför invånarna i sin stad genom att säga: ”Låt oss gå bort och tjäna andra gudar”, gudar som ni inte känner,


text:
då ska du noga undersöka, rannsaka och utforska. Om det då visar sig vara sant och kan bekräftas att något så avskyvärt har ägt rum hos dig,


text:
ska du slå den stadens invånare med svärd. Du ska viga den åt förintelse med allt som är i den. Också boskapen ska du döda med svärd.


text:
Allt byte du får ska du samla ihop mitt på torget och sedan ska du bränna upp staden i eld tillsammans med allt bytet som ett heloffer åt HERREN din Gud. Staden ska bli en grushög för evig tid och aldrig mer byggas upp igen.


text:
Låt inget av det vigda bli kvar i dina händer. Då ska HERREN vända sig från sin glödande vrede och visa dig barmhärtighet och förbarma sig över dig och föröka dig, så som han med ed har lovat dina fäder,


text:
när du lyssnar till HERREN din Guds röst och håller alla hans bud som jag i dag ger dig, och gör det som är rätt i HERREN din Guds ögon.


text:
<pb/><f>ⓚ</f> Ni är HERREN er Guds barn. Ni ska inte rista märken på er eller göra er skalliga ovanför pannan för de döda,


text:
<f>ⓛ</f> för du är ett folk som är helgat åt HERREN din Gud, och dig har HERREN utvalt till att vara hans egendomsfolk bland alla folk på jorden.


text:
Men dessa får ni inte äta av dem som idisslar och av dem som har kluvna klövar: kamelen, haren och klippgrävlingen<f>[64]</f>, för även om de idisslar har de inte klövar. De är orena för er.


text:
Inte heller svinet<f>[65]</f>, för även om det har klövar idisslar det inte. Det är orent för er. Ni ska inte äta av deras kött och inte röra deras döda kroppar.


text:
<pb/><f>ⓝ</f> Av allt det som lever i vattnet får ni äta detta: Allt som har fenor och fjäll får ni äta.


text:
<f>ⓠ</f> Ni ska inte äta något självdött. Du får ge sådant åt främlingen som bor inom dina portar, han får äta det, eller sälja det till utlänningen, för du är ett folk som är helgat åt HERREN din Gud. <pb/>Du ska inte koka en killing i mjölken från dess mor<f>[67]</f>.


text:
<f>ⓢ</f> Du ska äta ditt tionde<f>[68]</f> inför HERREN din Guds ansikte på den plats som han utväljer till boning åt sitt namn: tiondet av din säd, ditt vin och din olja, liksom det förstfödda av dina kor och får, så att du lär dig att alltid frukta HERREN din Gud.


text:
<pb/>Men om du har för lång väg så att du inte kan föra dit ditt tionde, eftersom den plats som HERREN din Gud utväljer för att där fästa sitt namn ligger för långt bort för dig, när HERREN din Gud nu välsignar dig,


text:
så kan du sälja ditt tionde, ta pengarna i handen och gå till den plats som HERREN din Gud utväljer.


text:
Och för pengarna kan du köpa<f>[69]</f> vad du önskar, kor, får, vin, starka drycker eller vad du i övrigt kan önska. Du ska sedan äta där inför HERREN din Guds ansikte och glädja dig med ditt husfolk.


text:
<f>ⓣ</f> Leviten som bor inom dina portar ska du då inte glömma bort, för han har ingen lott eller arvedel tillsammans med dig.


text:
<pb/><f>ⓤ</f> Vid slutet av vart tredje år ska du ta undan hela tiondet av din avkastning det året och lägga upp det inom dina portar.


text:
<f>ⓥ</f> Sedan ska leviten komma, han som inte har någon lott eller arvedel tillsammans med dig, och även främlingen, den faderlöse och änkan, som bor inom dina portar, och de ska äta och bli mätta. Då ska HERREN din Gud välsigna dig i allt det arbete du utför.


text:
Detta är vad som gäller angående friåret: Varje långivare som lånat ut något åt sin nästa, ska då efterskänka sin fordran. Han får inte utkräva skulder av sin nästa och sin broder, eftersom ett HERRENS friår har utlysts.


text:
<pb/>Men ingen fattig borde finnas hos dig, för HERREN ska rikligen välsigna dig i det land som HERREN din Gud ger dig till besittning som din arvedel,


text:
om du bara lyder HERREN din Guds röst så att du håller fast vid alla dessa bud som jag i dag ger dig, och följer dem.


text:
<f>ⓧ</f> HERREN din Gud ska välsigna dig, så som han har lovat dig. Du ska ge lån åt många folk, men själv ska du inte behöva låna, och du ska råda över många folk, men de ska inte råda över dig.


text:
<pb/><f>ⓨ</f> Om det finns någon fattig hos dig, en av dina bröder, i någon av dina städer i det land som HERREN din Gud ger dig, ska du inte förhärda ditt hjärta eller stänga din hand för din fattige broder,


text:
Se till att inte denna onda tanke uppstår i ditt hjärta: ”Det sjunde året, friåret, är nära”, och du så ser med ont öga på din fattige broder och inte ger honom något. Han kan då ropa till HERREN mot dig, och synd kommer att vila på dig.


text:
Du ska villigt ge åt honom och ditt hjärta ska inte vara motvilligt när du ger, eftersom HERREN din Gud ska välsigna dig för en sådan gåvas skull i alla dina verk och i allt du företar dig.


text:
Fattiga kommer nämligen aldrig att saknas i landet, därför befaller jag dig: Du ska villigt öppna din hand för din broder, för de behövande och fattiga i ditt land.


text:
<pb/><f>ⓐ</f> Om någon av ditt folk, en hebreisk man eller kvinna, har sålt sig till dig och tjänat dig i sex år, ska du det sjunde året frige<f>[70]</f> honom.


text:
Förse honom rikligt från din hjord, från din loge och från din vinpress. Du ska ge honom av det som HERREN din Gud har välsignat dig med.


text:
Kom ihåg att du var slav i Egyptens land och att HERREN din Gud friköpte dig. Därför ger jag dig denna befallning i dag.


text:
<pb/><f>ⓑ</f> Men skulle han säga till dig att han inte vill lämna dig, därför att han älskar dig och ditt husfolk, eftersom han har haft det bra hos dig,


text:
då ska du ta en syl och sticka den genom hans öra in i dörren. Därefter ska han vara din slav för alltid. Med din tjänarinna ska du göra på samma sätt.


text:
<pb/>Du ska inte anse det hårt att du måste släppa din tjänare fri, för i sex år har han gett dig dubbelt så värdefull tjänst som en avlönad arbetare<f>[71]</f>. Och HERREN din Gud ska välsigna dig i allt du gör.


text:
<pb/><f>ⓒ</f> Allt förstfött av hankön<f>[72]</f> som föds bland dina kor och får ska du helga åt HERREN din Gud. Du ska inte använda dina förstfödda oxar vid ditt arbete och inte heller klippa ullen på dina förstfödda får.


text:
<f>ⓓ</f> Inför HERREN din Guds ansikte ska du varje år tillsammans med ditt husfolk äta det på den plats som HERREN utväljer.


text:
<pb/><f>ⓔ</f> Men om djuret har någon defekt, om det är halt eller blint eller allvarligt vanskapt, ska du inte offra det åt HERREN din Gud.


text:
Inom dina portar kan du äta det. Både den som är oren och den som är ren får äta av det, så som man äter kött av gasell eller hjort.


text:
<pb/><f>ⓖ</f> Ge akt på månaden Aviv<f>[73]</f> och fira HERREN din Guds påskhögtid<f>[74]</f>, för i månaden Aviv förde HERREN din Gud dig ut ur Egypten om natten.


text:
Du ska slakta påskoffer åt HERREN din Gud av får och kor på den plats som HERREN utväljer till boning åt sitt namn.


text:
<f>ⓗ</f> Till offret ska du inte äta något syrat. I sju dagar ska du äta osyrat bröd, betryckets bröd, eftersom du drog ut ur Egyptens land snabbt. Så länge du lever ska du därför komma ihåg den dag då du lämnade Egyptens land.


text:
<f>ⓘ</f> I sju dagar ska man inte se någon surdeg<f>[75]</f> hos dig inom hela ditt område, och av det som du slaktar om kvällen på den första dagen ska inget lämnas kvar över natten till morgonen.


text:
utan endast på den plats som HERREN din Gud utväljer<f>[76]</f> till boning åt sitt namn. Där ska du slakta påskoffret om kvällen när solen går ner vid den tid då du drog ut ur Egypten.


text:
Du ska koka det och äta det på den plats som HERREN din Gud utväljer och om morgonen ska du vända tillbaka och gå till dina tält.


text:
Sex dagar ska du äta osyrat bröd och på sjunde dagen ska högtidsförsamling hållas åt HERREN din Gud. Då ska du inte utföra något arbete.


text:
<pb/><f>ⓙ</f> Du ska räkna sju veckor. Från det att man börjar skära säden ska du räkna de sju veckorna.


text:
Därefter ska du fira HERREN din Guds veckohögtid<f>[77]</f> och bära fram din hands frivilliga gåva, som du ska ge efter måttet av den välsignelse som HERREN din Gud har gett dig.


text:
Inför HERREN din Guds ansikte ska du glädja dig på den plats som HERREN din Gud utväljer till boning åt sitt namn, du med din son och din dotter, din tjänare och tjänarinna, med leviten som bor inom dina portar och främlingen, den faderlöse och änkan, som du har hos dig.


text:
<pb/><f>ⓚ</f> Lövhyddohögtiden<f>[78]</f> ska du fira i sju dagar sedan du har inbärgat avkastningen från din tröskplats och från din vinpress.


text:
Du ska glädja dig vid denna högtid med din son och din dotter, din tjänare och tjänarinna, med leviten, främlingen, den faderlöse och änkan som bor inom dina portar.


text:
I sju dagar ska du fira HERREN din Guds högtid på den plats som HERREN utväljer, för HERREN din Gud ska välsigna dig i all den avkastning du får och i allt dina händer har uträttat, och du ska vara fylld av glädje.


text:
<pb/><f>ⓛ</f> Tre gånger om året ska alla av manligt kön hos dig träda fram inför HERREN din Guds ansikte på den plats som han utväljer: vid det osyrade brödets högtid, vid veckohögtiden och vid lövhyddohögtiden. Men ingen ska träda fram med tomma händer inför HERRENS ansikte,


text:
<pb/>Du ska för dina särskilda stammar tillsätta domare och tjänstemän åt dig inom alla de städer som HERREN din Gud ger dig. De ska döma folket med rättvisa.


text:
<f>ⓜ</f> Du ska inte förvanska rätten och inte vara partisk. Du ska inte ta mutor, för mutor förblindar de visas ögon och förvrider de rättfärdigas sak.


text:
Rättfärdighet, rättfärdighet ska du sträva efter, för att du ska få leva och ta i besittning det land som HERREN din Gud ger dig.


text:
<pb/>Du ska inte sätta upp någon träpåle åt dig som en Ashera vid sidan<f>[79]</f> av HERREN din Guds altare, det som du ska göra åt dig.


text:
<pb/><f>ⓞ</f> Du ska inte offra åt HERREN din Gud något djur av nöt eller småboskap som har en defekt<f>[80]</f> eller annat fel, för sådant är avskyvärt för HERREN din Gud.


text:
<pb/><f>ⓟ</f> Om en man eller kvinna hos dig i någon av städerna som HERREN din Gud ger dig, visar sig göra något som är ont i HERREN din Guds ögon, genom att överträda hans förbund,


text:
och mot min befallning går bort och tjänar andra gudar och tillber dem eller tillber solen, månen eller himlens hela härskara<f>[81]</f>,


text:
och det blir berättat för dig och du får höra om det, ska du noga undersöka saken. Om det visar sig vara sant och kan slås fast att detta avskyvärda har gjorts i Israel,


text:
<f>ⓠ</f> ska du föra ut till din stadsport den man eller kvinna som har gjort denna onda gärning, man eller kvinna, och stena den personen till döds.


text:
<f>ⓡ</f> Efter två eller tre vittnens ord<f>[82]</f> ska han dödas. Ingen ska dömas till döden efter endast ett vittnesmål.


text:
<f>ⓢ</f> Först ska vittnenas hand lyftas mot honom för att döda honom och sedan hela folkets hand. Du ska skaffa bort det onda från dig.


text:
<pb/><f>ⓣ</f> Om det i något fall blir för svårt för dig att döma, det kan gälla ett dråp, en rättsfråga, ett misshandelsbrott eller något annat som kan orsaka tvist inom dina portar, då ska du bryta upp och bege dig till den plats som HERREN din Gud utväljer


text:
<f>ⓤ</f> och gå till de levitiska prästerna och till den som på den tiden är domare. Dem ska du fråga till råds och de ska meddela dig vad som är rätt.


text:
Du ska göra det de meddelar dig på den plats som HERREN utväljer, och du ska noggrant följa allt som de lär dig.


text:
Efter den lag de undervisar dig i och efter den dom de avkunnar för dig ska du handla. Du ska inte vika av från de ord de meddelar, varken åt höger eller åt vänster.


text:
<pb/>Men om någon handlar i sådant övermod att han varken vill lyssna till prästen, som står där och gör tjänst inför HERREN din Gud, eller till domaren, då ska den mannen dö. Du ska skaffa bort det onda från Israel.


text:
<pb/><f>ⓥ</f> När du kommer in i det land som HERREN din Gud ger dig och tar det i besittning och bor där och du säger: ”Jag vill sätta en kung över mig<f>[83]</f>, som alla andra folk omkring mig”,


text:
så ska du sätta till kung över dig den som HERREN din Gud utväljer. En av dina bröder ska du sätta till kung över dig. Du får inte sätta en främling över dig, en som inte är din broder.


text:
<f>ⓦ</f> Men han får inte skaffa sig många hästar och inte sända sitt folk tillbaka till Egypten för att skaffa många hästar, för HERREN har sagt till er: ”Ni ska aldrig mer vända tillbaka denna väg.”


text:
<f>ⓧ</f> Han får inte heller skaffa sig många hustrur, för att hans hjärta inte ska avfalla, och han ska inte skaffa sig mycket silver och guld.<f>[84]</f>


text:
<pb/><f>ⓨ</f> När han sitter på sin kungatron ska han låta göra sig en avskrift av denna lag enligt den bokrulle som finns hos de levitiska prästerna.


text:
<f>ⓩ</f> Den ska han ha hos sig och läsa i den<f>[85]</f> i alla sina livsdagar, så att han lär sig frukta HERREN sin Gud och ger akt på alla ord i denna lag och dessa stadgar och följer dem.


text:
Då ska hans hjärta inte förhäva sig över hans bröder eller vika av ifrån buden, varken åt höger eller åt vänster, och då ska han och hans söner regera länge i Israel.


text:
<pb/><f>ⓐ</f> De levitiska prästerna, hela Levi stam, ska inte ha någon lott eller arvedel tillsammans med Israel. Av HERRENS eldsoffer och hans arvedel ska de äta.


text:
Och detta är vad prästerna har rätt att få av folket, av dem som offrar ett slaktoffer av oxar eller får: Man ska ge prästen bogen, käkstyckena och magen.


text:
för HERREN din Gud har utvalt honom bland alla dina stammar för att han och hans söner alltid ska stå och göra tjänst i HERRENS namn.


text:
<pb/>Om en levit kommer från någon av dina städer i Israel där han uppehåller sig, så får han om han så önskar komma till den plats som HERREN utväljer


text:
och där göra tjänst i HERREN sin Guds namn, liksom alla hans levitiska bröder som står där inför HERRENS ansikte.


text:
De ska alla ha lika mycket till underhåll, utan hänsyn till vad någon kan äga genom försäljning av fädernearv.


text:
<pb/><f>ⓑ</f> När du kommer in i det land som HERREN din Gud ger dig, ska du inte lära dig att handla enligt dessa folks avskyvärda seder.


text:
<f>ⓒ</f> Hos dig får inte någon finnas som låter sin son eller dotter gå genom eld eller befattar sig med spådom, teckentydning, svartkonst eller häxeri,


text:
<f>ⓓ</f> ingen som utövar besvärjelsekonster, ingen andebesvärjare, ingen som utövar magi och ingen som söker råd hos de döda.


text:
Avskyvärd för HERREN är var och en som gör sådant, och för sådana vidrigheters skull fördriver HERREN din Gud dem för dig.


text:
Dessa hednafolk som du ska fördriva lyssnar till dem som utövar teckentydning och spådom, men HERREN din Gud har inte tillåtit dig något sådant.


text:
<pb/><f>ⓔ</f> En profet lik mig<f>[86]</f> ska HERREN din Gud låta uppstå åt dig bland ditt folk, från dina bröder. Honom ska ni lyssna till.


text:
<f>ⓕ</f> Det ska bli så som du begärde av HERREN din Gud vid Horeb<f>[87]</f> den dag ni var samlade där och du sade: ”Jag vill inte höra mer av HERREN min Guds röst eller se den stora elden längre, då kommer jag att dö.”


text:
<f>ⓖ</f> Jag ska låta en profet lik dig uppstå åt dem bland deras bröder. Jag ska lägga mina ord i hans mun, och han ska tala till dem allt som jag befaller honom.


text:
Och om någon inte lyssnar till mina ord som han talar i mitt namn, ska jag själv utkräva det av honom.


text:
<f>ⓗ</f> Men den profet som i övermod talar i mitt namn vad jag inte har befallt honom tala, eller som talar i andra gudars namn, den profeten ska dö.


text:
<f>ⓘ</f> När profeten talar i HERRENS namn och det han säger inte sker eller kommer, då är det något som HERREN inte har talat. Profeten har talat i övermod. Du ska inte vara rädd för honom.”


text:
<pb/><f>ⓙ</f> När HERREN din Gud har utrotat de hednafolk vilkas land HERREN din Gud ger dig, och när du har fördrivit dem och du bor i deras städer och i deras hus,


text:
Du ska rusta upp vägarna till dessa städer och dela upp det landområde som HERREN din Gud ger dig till arvedel i tre delar, så att var och en som har dräpt någon kan fly dit.


text:
<pb/>I följande fall kan den som har dräpt någon fly till en fristad och så få leva: Om någon dödar sin nästa utan vett och vilja och utan att ha burit hat till honom tidigare —


text:
som när någon går med sin vän ut i skogen för att hugga ved och han hugger med yxan för att fälla trädet och yxhuvudet då lossnar från skaftet och träffar den andre så att han dör — då ska han kunna fly till någon av dessa städer och få leva.


text:
Annars kan blodshämnaren<f>[88]</f> som med vrede i sitt hjärta förföljer dråparen hinna upp honom om vägen är lång, och slå ihjäl honom trots att han inte hade förtjänat döden, eftersom han inte hade hatat den andre tidigare.


text:
<pb/><f>ⓚ</f> När HERREN din Gud utvidgar ditt område, så som han med ed har svurit dina fäder, och ger dig hela det land som han har lovat att ge dina fäder,


text:
om du då är noga med att följa alla dessa bud som jag i dag ger dig, så att du älskar HERREN din Gud och alltid vandrar på hans vägar, då ska du lägga tre städer till dessa tre.


text:
Så ska oskyldigt blod inte spillas i ditt land som HERREN din Gud ger dig till arvedel, och blodskuld inte komma att vila på dig.


text:
<pb/><f>ⓛ</f> Men om någon hatar sin nästa och ligger på lur efter honom och överfaller honom och slår ihjäl honom, och han sedan flyr till någon av dessa städer,


text:
<f>ⓜ</f> då ska de äldste i hans stad sända bud och hämta honom därifrån och lämna honom i blodshämnarens hand, och han ska dö.


text:
Du ska inte visa honom någon skonsamhet, utan du ska rena Israel från skulden för det oskyldiga blodet och det ska gå dig väl.


text:
<pb/><f>ⓝ</f> Du ska inte flytta din grannes gränssten<f>[89]</f>, som förfäderna satt upp i den arvedel du får i det land som HERREN din Gud ger dig till besittning.


text:
<pb/><f>ⓞ</f> Det är inte nog om bara ett vittne träder upp mot någon som anklagas för ett brott eller en synd, vilken synd han än kan ha begått. Efter två eller tre vittnens ord<f>[90]</f> ska var sak avgöras.


text:
<f>ⓟ</f> ska bägge parter i tvisten träda fram inför HERRENS ansikte, inför de män som på den tiden är präster och domare.


text:
Och domarna ska noga undersöka saken. Om vittnet visar sig vara ett falskt vittne som burit falskt vittnesbörd mot sin broder,


text:
<f>ⓠ</f> ska ni låta samma sak drabba vittnet som han hade tänkt för sin broder. Du ska skaffa bort det onda ifrån dig.


text:
<f>ⓡ</f> Du ska inte visa honom någon skonsamhet: liv för liv, öga för öga, tand för tand, hand för hand, fot för fot.


text:
<pb/>När du drar ut i krig mot dina fiender och får se hästar och vagnar<f>[91]</f> och ett folk större än du, ska du inte bli rädd för dem, för HERREN din Gud som förde dig upp ur Egyptens land är med dig.


text:
Han ska säga till dem: ”Hör, Israel! Ni står i dag beredda att gå till strid mot era fiender. Låt inte era hjärtan vara modlösa. Var inte rädda, bäva inte och bli inte förskräckta för dem,


text:
<pb/>Och förmännen ska säga till folket: ”Om någon har byggt sig ett nytt hus men ännu inte invigt det, så kan han vända tillbaka hem så att inte en annan kommer och inviger det om han själv faller i striden.


text:
Om någon har planterat en vingård men ännu inte fått skörda dess frukt, så kan han vända tillbaka hem så att inte en annan kommer och skördar dess frukt om han själv faller i striden.


text:
<f>ⓢ</f> Om någon har trolovat sig med en kvinna men ännu inte tagit henne till sig, så kan han vända tillbaka hem så att inte en annan tar henne om han själv faller i striden.”


text:
<pb/><f>ⓣ</f> Vidare ska förmännen säga till folket: ”Om någon är rädd och har ett modlöst hjärta, så kan han vända tillbaka hem så att inte också hans bröders hjärtan blir lika modlösa som hans eget.”


text:
När förmännen har avslutat sitt tal till folket, ska befälhavare över hären tillsättas och dessa ska gå i spetsen för folket.


text:
Om den då ger ett fredligt svar och öppnar sina portar för dig, ska allt folket som finns där bli arbetspliktigt under dig och tjäna dig.


text:
<f>ⓤ</f> Men kvinnorna, barnen, boskapen och allt annat som finns i staden, hela bytet ska du ta för dig själv. Du kan använda<f>[92]</f> det byte som HERREN din Gud har gett dig från dina fiender.


text:
Så ska du göra med alla de städer som är mycket långt borta från dig och som inte hör till dessa hednafolks städer.


text:
<pb/><f>ⓥ</f> Men i de städer som tillhör dessa folk och som HERREN din Gud ger dig till arvedel ska du inte låta något som andas få leva.


text:
Du ska viga dem åt förintelse: hetiterna och amoreerna, kananeerna och perisseerna, hiveerna och jebusiterna, så som HERREN din Gud har befallt dig,


text:
för att de inte ska lära er att utöva alla deras vidrigheter som de själva har utövat till sina gudars ära och så komma er att synda mot HERREN er Gud.


text:
<pb/>Om du belägrar en stad under lång tid för att erövra och inta den, ska du inte förstöra träden omkring den genom att höja din yxa mot dem. Du får äta av deras frukt, men du får inte hugga ner dem. Träden på marken är ju inte människor som ska drabbas när du går till angrepp.


text:
Men träd som du vet inte bär ätbar frukt får du förstöra och hugga ner och ta för att bygga belägringsverk mot den fientliga staden tills den faller.


text:
<pb/>Om man i det land som HERREN din Gud ger dig till besittning påträffar en ihjälslagen människa liggande på marken och man inte vet vem som har dödat honom,


text:
ska dina äldste och dina domare gå ut och mäta avståndet från den ihjälslagne till de städer som ligger runt omkring.


text:
De äldste i den stad som ligger närmast den ihjälslagne ska ta en kviga, som inte har blivit använd i arbete och inte burit ok.


text:
De äldste i staden ska föra kvigan ner till en dal med rinnande vatten där man inte plöjt eller sått, och där i dalen ska de krossa nacken på kvigan.


text:
<pb/><f>ⓦ</f> Och prästerna, Levi söner, ska träda fram, för HERREN din Gud har utvalt dem till att göra tjänst inför honom och välsigna i HERRENS namn, och efter deras beslut ska alla tvister och våldsbrott avgöras.


text:
Alla de äldste i den stad som är närmast den ihjälslagne ska tvätta sina händer över kvigan som man krossat nacken på i dalen,


text:
och de ska intyga och säga: ”Våra händer har inte spillt detta blod, och våra ögon har inte sett dådet.


text:
Försona ditt folk Israel som du har friköpt, HERRE, och låt inte oskyldigt blod komma över ditt folk Israel.” <pb/>Därmed får de försoning för denna blodskuld.


text:
Så avlägsnar du skulden ifrån dig för det oskyldiga blodet<f>[93]</f>, för du ska göra det som är rätt i HERRENS ögon.


text:
<pb/>När du drar ut i krig mot dina fiender och HERREN din Gud ger dem i din hand så att du tar fångar,


text:
Hon ska lägga av de kläder hon bar som fånge, och hon ska bo i ditt hem och få sörja sin far och mor under en månad<f>[95]</f>. Därefter får du gå in till henne och bli hennes man, och hon ska bli din hustru.


text:
<pb/>Om du sedan inte finner behag i henne, ska du låta henne gå vart hon vill. Du får inte sälja henne för pengar och inte heller behandla henne som en slavinna, eftersom du har förnedrat henne.


text:
<pb/><f>ⓧ</f> Om en man har två hustrur, en som han älskar och en som han inte älskar, och både den älskade och den oälskade har fött söner åt honom och om hans förstfödde är son till den oälskade,


text:
då får mannen inte, när han fördelar arvet åt sina söner, ge förstfödslorätten åt den älskades son till skada för den oälskades son, eftersom denne är den förstfödde.


text:
<f>ⓨ</f> Han ska i stället erkänna sonen till den oälskade som sin förstfödde och ge honom en dubbel lott av allt han äger. Eftersom denne är förstlingen av hans livskraft tillhör förstfödslorätten honom.


text:
<pb/>Om någon har en upprorisk och trotsig son som inte lyder sin far eller mor och inte lyssnar på dem trots att de tuktar honom,


text:
Och de ska säga till de äldste i staden: ”Vår son här är upprorisk och trotsig. Han vill inte lyda oss utan frossar<f>[96]</f> och super.”


text:
Då ska alla män i staden stena honom till döds. Du ska skaffa bort det onda ifrån dig. Hela Israel ska höra det och känna fruktan.


text:
<pb/>Om det på någon vilar en synd som förtjänar döden och man avrättar honom och hänger upp honom på trä,


text:
<f>ⓩ</f> så ska den döda kroppen inte lämnas kvar på träet över natten<f>[97]</f>. Du ska begrava den samma dag, för den som är upphängd<f>[98]</f> är en Guds förbannelse. Du ska inte orena det land som HERREN din Gud ger dig till arvedel.


text:
<pb/><f>ⓐ</f> Om du ser att din broders oxe eller får har kommit vilse, ska du inte låta dem vara utan föra dem tillbaka till din broder.


text:
Om din broder inte bor i din närhet eller om du inte känner ägaren, ska du ta djuret till ditt hus och det ska vara hos dig tills din broder frågar efter det. Då ska du lämna tillbaka det åt honom.


text:
På samma sätt ska du göra med hans åsna, på samma sätt ska du göra med hans kläder och på samma sätt ska du göra med allt annat som din broder kan ha förlorat och som du hittar. Du får inte dra dig undan.


text:
<pb/><f>ⓑ</f> Om du ser din broders åsna eller oxe falla på vägen, får du inte låta dem vara. Du ska hjälpa honom att resa upp djuret.


text:
<pb/>En kvinna ska inte bära manskläder och en man ska inte klä sig i kvinnoplagg, för var och en som gör så är avskyvärd för HERREN din Gud.


text:
<pb/>Om du på din väg råkar finna ett fågelbo i något träd eller på marken, med ungar eller ägg, och modern ligger på ungarna eller på äggen, ska du inte ta både modern och ungarna.


text:
Du ska släppa i väg modern, men ungarna kan du ta för din räkning. Gör så för att det ska gå väl för dig och du ska få ett långt liv.


text:
<pb/>När du bygger ett nytt hus ska du förse taket<f>[99]</f> med ett räcke, så att du inte drar blodskuld över ditt hus om någon skulle falla ner från det.


text:
<pb/><f>ⓒ</f> Du ska inte så i din vingård två slags grödor. Gör du det kommer alltsammans, både det du har sått och det som själva vingården avkastar, att tillfalla helgedomen.


text:
och beskyller henne för skamliga ting och sprider onda rykten om henne och säger: ”Jag tog den här kvinnan till hustru, men när jag kom in till henne fann jag inga bevis på att hon var jungfru”,


text:
då ska flickans far och mor föra beviset på att hon var jungfru till stadens äldste som sitter i porten.


text:
Och flickans far ska säga till de äldste: ”Jag gav min dotter till hustru åt den här mannen, men han har fått motvilja mot henne.


text:
Och se, nu beskyller han henne för skamliga ting och säger: Jag har inte funnit något bevis på att din dotter var jungfru. Men här är beviset på att min dotter var jungfru.” Och de ska breda ut klädet<f>[102]</f> inför de äldste i staden.


text:
De ska ålägga honom att böta hundra siklar silver<f>[103]</f>, som de ska ge till flickans far, därför att han har spritt onda rykten om en jungfru i Israel. Och hon ska vara hans hustru och han får inte skilja sig från henne så länge han lever.


text:
då ska man föra ut flickan utanför dörren till hennes fars hus, och männen i staden ska stena henne till döds, därför att hon har gjort en galenskap i Israel genom att begå otukt i sin fars hus. Du ska skaffa bort det onda från dig.


text:
<pb/><f>ⓔ</f> Om en man ertappas med att ligga med en annan mans hustru ska de båda dö, både mannen som låg med kvinnan, och kvinnan. Du ska skaffa bort det onda från Israel.


text:
<pb/>Om en jungfru är trolovad<f>[104]</f> med en man och en annan man träffar henne i staden och ligger med henne,


text:
ska ni föra dem båda ut till stadens port och stena dem till döds: flickan för att hon inte ropade på hjälp fast hon var i staden, och mannen för att han kränkte en annan mans trolovade. Du ska skaffa bort det onda ifrån dig.


text:
<pb/>Men om mannen träffade den trolovade flickan ute på marken och han där tog henne med våld och låg med henne, ska bara mannen som låg med henne dö.


text:
Men mot flickan ska du inte göra något. Hon har inte begått någon synd som förtjänar döden. Det är med detta som när en man överfaller en annan man och mördar honom.


text:
Han träffade på henne ute på marken, och den trolovade flickan kan ha ropat men det fanns ingen som kunde rädda henne.


text:
<pb/>Om en man träffar en jungfru som inte är trolovad och griper tag i henne och ligger med henne, och de ertappas,


text:
så ska mannen som låg med flickan ge femtio siklar silver<f>[105]</f> åt flickans far och henne själv ska han ta till sin hustru, därför att han har kränkt henne. Han får inte skilja sig från henne så länge han lever.


text:
<pb/>Ingen som är kastrerad, vare sig genom krossning eller stympning, ska komma in i HERRENS församling<f>[106]</f>.


text:
Ingen som är född i äktenskapsbrott eller blodskam ska komma in i HERRENS församling. Inte ens efterkommande i tionde led ska komma in i HERRENS församling.


text:
<pb/><f>ⓖ</f> Ingen ammonit eller moabit ska komma in i HERRENS församling, inte ens efterkommande i tionde led ska någonsin komma in i HERRENS församling,


text:
<f>ⓗ</f> eftersom de inte mötte er med mat och dryck på vägen när ni drog ut ur Egypten, och därför att de mot dig lejde Bileam<f>[107]</f>, Beors son, från Petor i Aram-Naharajim för att han skulle förbanna dig.


text:
<f>ⓘ</f> Men HERREN din Gud ville inte lyssna på Bileam, utan HERREN din Gud förvandlade förbannelsen till välsignelse för dig, för HERREN din Gud älskade dig.


text:
<pb/><f>ⓙ</f> Du ska inte avsky edomiten, för han är din broder. Du ska inte heller avsky egyptiern, för i hans land har du bott som främling.


text:
<f>ⓚ</f> Om någon av dina män är oren<f>[108]</f> därför att något hänt honom under natten, ska han gå utanför lägret. Han får inte komma in i lägret.


text:
Tillsammans med andra redskap ska du ha en pinne, och när du vill sätta dig där ute ska du med den gräva en grop och sedan täcka över din avföring.


text:
HERREN din Gud går omkring i ditt läger för att rädda dig och ge dina fiender till dig. Därför ska ditt läger vara heligt, så att han inte ser något orent hos dig och vänder sig bort ifrån dig.


text:
Låt honom få stanna hos dig, på den plats han väljer inom någon av dina städer, var han finner för gott. Du ska inte behandla honom illa.


text:
<pb/>Ingen tempelprostituerad<f>[110]</f> får finnas varken bland Israels döttrar eller bland Israels söner.


text:
<f>ⓛ</f> Du får inte komma med lönen från kvinnlig eller manlig prostitution till HERREN din Guds hus på grund av något löfte, för HERREN din Gud avskyr bådadera.


text:
<pb/><f>ⓜ</f> Du ska inte ta ränta av din broder, varken på pengar, livsmedel eller på något annat som man kan ta ränta på.


text:
Av en utlänning får du ta ränta, men du ska inte ta ränta av din broder, för att HERREN din Gud ska välsigna dig i allt du företar dig i det land dit du nu kommer för att ta det i besittning.


text:
<pb/><f>ⓝ</f> Om du avger ett löfte åt HERREN din Gud ska du inte dröja att uppfylla det, för HERREN din Gud ska utkräva det av dig och synd kommer att vila på dig.


text:
Vad dina läppar har talat ska du hålla och göra i enlighet med det frivilliga löfte du med din mun har avgett inför HERREN din Gud.


text:
<pb/>När du kommer in i en vingård som tillhör din nästa får du äta så mycket druvor du vill så att du blir mätt, men du får inte lägga något i ditt kärl.


text:
<f>ⓞ</f> När du kommer in på din nästas sädesfält får du plocka ax med din hand<f>[111]</f>, men du får inte röra din nästas säd med en skära.


text:
<pb/><f>ⓟ</f> Om en man gifter sig med en kvinna och är tillsammans med henne och sedan inte vill veta av henne, därför att han har kommit på henne med något oanständigt<f>[112]</f>, och han skriver ett skilsmässobrev<f>[113]</f> åt henne och ger henne det i handen och skickar bort henne från sitt hus,


text:
och även denne andre man får motvilja mot henne och skriver skilsmässobrev åt henne och ger henne det i handen och skickar bort henne från sitt hus, eller om den andre mannen som tagit henne till hustru dör,


text:
då får inte hennes förste man som skickade i väg henne på nytt ta henne till sin hustru, sedan hon blivit orenad. Det vore något avskyvärt inför HERREN. Du ska inte dra synd över det land som HERREN din Gud ger dig till arvedel.


text:
<pb/><f>ⓠ</f> Om en man nyligen har tagit sig hustru, behöver han inte gå i krigstjänst eller åläggas någon annan tjänstgöring. Han ska vara fri ett år för att stanna hemma och glädja den hustru han tagit.


text:
<pb/>Man får inte ta handkvarnen<f>[114]</f> eller den övre kvarnstenen i pant, för det vore att ta livet i pant.


text:
<pb/><f>ⓡ</f> Om en man ertappas med att ha rövat bort någon av sina bröder bland Israels barn, och han behandlar denne som en slav eller säljer honom, ska kidnapparen dö. Du ska skaffa bort det onda ifrån dig.


text:
<pb/><f>ⓢ</f> När någon blir angripen av spetälska<f>[115]</f>, ska du vara mycket noga med att göra allt som de levitiska prästerna lär er. Vad jag har befallt dem ska ni noggrant följa.


text:
<f>ⓣ</f> Kom ihåg vad HERREN din Gud gjorde med Mirjam<f>[116]</f> på vägen när ni drog ut ur Egypten.


text:
<f>ⓤ</f> Du måste ge honom panten tillbaka när solen går ner, så att han kan ha sin mantel på sig när han sover och så välsigna dig. Detta ska bli dig till rättfärdighet inför HERREN din Gud.


text:
<pb/><f>ⓥ</f> Du ska inte göra orätt mot en fattig och nödställd daglönare, vare sig han är en av dina bröder eller en av främlingarna som finns i någon stad i ditt land.


text:
<f>ⓦ</f> Varje dag ska du ge honom hans lön före solnedgången, eftersom han är fattig och längtar efter sin lön. Han kunde annars ropa till HERREN mot dig och synd skulle då vila på dig.


text:
<pb/><f>ⓧ</f> Föräldrar ska inte dödas för sina barns skull, och barn ska inte dödas för sina föräldrars skull. Var och en ska lida döden genom sin egen synd.


text:
<pb/><f>ⓨ</f> Du ska inte förvanska rätten för främlingen eller den faderlöse, och inte ta en änkas kläder i pant.


text:
<f>ⓩ</f> Du ska komma ihåg att du har varit slav i Egypten och att HERREN din Gud har befriat dig därifrån. Därför befaller jag dig att iaktta detta.


text:
<pb/><f>ⓐ</f> När du skördar din åker och glömmer kvar en kärve på åkern, ska du inte gå tillbaka för att hämta den. Den ska tillhöra främlingen, den faderlöse och änkan. Då ska HERREN din Gud välsigna dig i allt du företar dig.


text:
När du slår ner dina oliver, ska du inte sedan söka genom grenarna. Det som finns kvar ska tillhöra främlingen, den faderlöse och änkan.


text:
När du plockar druvorna i din vingård, ska du inte göra någon efterskörd. Det som finns kvar ska tillhöra främlingen, den faderlöse och änkan.


text:
<pb/><f>ⓑ</f> Om en tvist uppstår mellan män och de kommer inför rätta, och man där dömer mellan dem, ska man fria den oskyldige och fälla den skyldige.


text:
<pb/>Om den skyldige förtjänar spöstraff, ska domaren befalla honom att lägga sig ner och under sin övervakning låta honom få det antal slag som svarar mot hans brott.


text:
<f>ⓒ</f> Fyrtio slag<f>[117]</f> får man ge honom, inte mer, för att din broder inte ska bli vanärad i dina ögon om man fortsätter att slå honom ännu mer.


text:
<pb/><f>ⓔ</f> När bröder bor tillsammans och en av dem dör utan någon son, ska den dödes hustru inte gifta sig med någon främmande man utanför släkten. Hennes svåger ska gå in till henne och ta henne till hustru och så uppfylla sin plikt som svåger<f>[119]</f>.


text:
Och den förste son hon föder ska få den döde broderns namn, för att dennes namn inte ska utplånas ur Israel.


text:
<pb/>Men om mannen inte vill gifta sig med sin svägerska, ska hon gå upp till de äldste i porten<f>[120]</f> och säga: ”Min svåger vägrar att föra sin brors namn vidare i Israel. Han vill inte göra sin plikt som svåger till mig.”


text:
Då ska de äldste i staden där han bor kalla på honom och tala med honom. Om han står fast och säger: ”Jag vill inte gifta mig med henne”,


text:
då ska hans svägerska gå fram till honom inför de äldste och dra skon av hans fot och spotta honom i ansiktet och säga: ”Så gör man med den man som inte vill bygga upp sin brors hus.”


text:
<pb/>Om två män slåss med varandra och den enes hustru kommer för att hjälpa sin man mot den andre när denne slår honom, och hon räcker ut sin hand och griper tag i hans könsdelar,


text:
Full och rätt vikt<f>[121]</f> ska du ha. Fullt och rätt efamått ska du också ha, så att du får leva länge i det land som HERREN din Gud ger dig.


text:
Utan att frukta Gud gick han emot dig på vägen och slog din eftertrupp, alla de svaga som hade blivit efter, medan du var trött och utmattad.


text:
<f>ⓘ</f> När därför HERREN din Gud har låtit dig få ro för alla dina fiender runt omkring i det land som HERREN din Gud ger dig till besittning som arvedel, då ska du utplåna minnet av Amalek under himlen. Glöm inte detta!


text:
<pb/>När du kommer in i det land som HERREN din Gud ger dig till arvedel och du tar det i besittning och bor där,


text:
<f>ⓙ</f> då ska du ta det första av markens alla frukter<f>[123]</f> som du skördar från ditt land som HERREN din Gud ger dig, lägga det i en korg och gå till den plats som HERREN din Gud utväljer till boning åt sitt namn.


text:
Och du ska gå till den som i de dagarna är präst och säga till honom: ”Jag kungör i dag för HERREN din Gud att jag har kommit in i det land som HERREN med ed har lovat våra fäder att ge oss.”


text:
<pb/><f>ⓚ</f> Inför HERREN din Guds ansikte ska du ta till orda och säga: ”Min far var en kringvandrande aramé<f>[124]</f> som drog ner till Egypten. Han bodde där som främling med en liten skara, och där blev han ett stort, mäktigt och talrikt folk.


text:
<f>ⓛ</f> Då ropade vi till HERREN, våra fäders Gud, och HERREN hörde vår röst och såg vårt lidande, vår nöd och vårt betryck.


text:
Och HERREN förde oss ut ur Egypten med stark hand och uträckt arm, med stora och fruktansvärda gärningar, med tecken och under.


text:
Och se, nu bär jag fram den första frukten från den mark som du, HERRE, har gett mig.” <pb/>Och du ska sätta ner korgen inför HERREN din Guds ansikte och tillbe inför HERREN din Guds ansikte.


text:
Över allt det goda som HERREN din Gud har gett dig och ditt hus ska du glädja dig tillsammans med leviten och främlingen som bor hos dig.


text:
<pb/><f>ⓜ</f> När du under det tredje året, året för tiondegivande, har lagt undan hela tiondet av din avkastning och gett det åt leviten, främlingen, den faderlöse och änkan och de har ätit av det inom dina portar och blivit mätta,


text:
då ska du säga inför HERREN din Guds ansikte: ”Jag har fört bort det heliga ur mitt hus, och jag har gett det åt leviten och främlingen, åt den faderlöse och änkan, helt enligt det bud som du har gett mig. Jag har inte brutit eller glömt något av dina bud.


text:
Jag åt inget av det när jag hade sorg, och jag förde inte bort något av det när jag var oren<f>[125]</f>, och gav inte något av det till de döda<f>[126]</f>. Jag har lyssnat till HERREN min Guds röst och i allt gjort så som du har befallt mig.


text:
<f>ⓝ</f> Se ner från din heliga boning, från himlen, och välsigna ditt folk Israel, och det land som du har gett oss, ett land som flödar av mjölk och honung, så som du med ed lovade våra fäder.”


text:
<pb/>HERREN din Gud befaller dig i dag att följa dessa stadgar och föreskrifter. Du ska hålla fast vid och följa dem av hela ditt hjärta och av hela din själ.


text:
Du har i dag sagt att HERREN ska vara din Gud och att du ska vandra på hans vägar, hålla hans stadgar, bud och föreskrifter och lyssna till hans röst.


text:
<f>ⓞ</f> Och HERREN har i dag gett dig sitt ord på att du ska vara hans egendomsfolk, så som han har sagt till dig, och att du ska hålla alla hans bud.


text:
<f>ⓟ</f> Han ska upphöja dig till lov, berömmelse och ära över alla folk som han har gjort. Du ska vara ett heligt folk åt HERREN din Gud, så som han har lovat.


text:
<pb/>Mose och de äldste i Israel gav folket denna befallning: ”Håll alla de bud som jag i dag ger er.


text:
Den dag ni kommer över Jordan och in i det land som HERREN din Gud ger dig, ska du resa stora stenar åt dig och bestryka dem med kalk.


text:
När du har gått över ska du på dem skriva alla ord i denna lag, för att du ska komma in i det land som HERREN din Gud ger dig, ett land som flödar av mjölk och honung så som HERREN, dina fäders Gud, har lovat dig.


text:
När ni har gått över Jordan, ska ni på berget Ebal<f>[127]</f> resa dessa stenar som jag i dag ger er befallning om, och du ska bestryka dem med kalk.


text:
<f>ⓠ</f> Och du ska där bygga ett altare åt HERREN din Gud ett altare av stenar, som du inte ska bearbeta med något järn.


text:
Av ohuggna stenar<f>[128]</f> ska du bygga HERREN din Guds altare, och på det ska du offra brännoffer åt HERREN din Gud.


text:
<pb/><f>ⓡ</f> Mose och de levitiska prästerna sade till hela Israel: ”Var stilla och hör, Israel! I dag har du blivit HERREN din Guds folk.


text:
<f>ⓢ</f> När ni har gått över Jordan ska dessa stammar stå på berget Gerissim och välsigna folket: Simeon, Levi, Juda, Isaskar, Josef och Benjamin.


text:
Och dessa ska stå och uttala förbannelsen på berget Ebal:<f>[129]</f> Ruben, Gad, Asher, Sebulon, Dan och Naftali.


text:
<pb/><f>ⓣ</f> Förbannad är den som gör en snidad eller gjuten avgud, avskyvärd för HERREN, ett verk av en konstarbetares händer, och som i hemlighet sätter upp den. Och allt folket ska svara och säga: ”Amen.”


text:
<pb/><f>ⓤ</f> Förbannad är den som föraktar sin far eller sin mor. Och allt folket ska säga: ”Amen.”


text:
<pb/><f>ⓧ</f> Förbannad är den som förvanskar rätten för främlingen, den faderlöse och änkan. Och allt folket ska säga: ”Amen.”


text:
<pb/><f>ⓨ</f> Förbannad är den som ligger med sin fars hustru, för han vanärar sin fars bädd. Och allt folket ska säga: ”Amen.”


text:
<pb/><f>ⓐ</f> Förbannad är den som ligger med sin syster, sin fars dotter eller sin mors dotter. Och allt folket ska säga: ”Amen.”


text:
<pb/><f>ⓒ</f> Förbannad är den som i hemlighet slår ihjäl sin nästa. Och allt folket ska säga: ”Amen.”


text:
<pb/><f>ⓓ</f> Förbannad är den som tar mutor för att slå ihjäl en oskyldig och spilla hans blod. Och allt folket ska säga: ”Amen.”


text:
<pb/><f>ⓔ</f> Förbannad är den som inte upprätthåller alla ord i denna lag genom att följa dem. Och allt folket ska säga: ”Amen.”<f>[130]</f>


text:
<pb/><f>ⓕ</f> Om du lyssnar till HERREN din Guds röst, genom att noggrant följa alla hans bud som jag i dag ger dig, så ska HERREN din Gud upphöja dig över alla folk på jorden.


text:
Och alla dessa välsignelser ska komma över dig och nå fram till dig, när du lyssnar till HERREN din Guds röst:


text:
<t>Välsignad ska ditt</t> <t>moderlivs frukt vara</t> <t>och din marks gröda,</t> <t>det din boskap föder,</t> <t>dina kors kalvar</t> <t>och dina tackors lamm.</t>


text:
<t><f>ⓖ</f> Välsignad ska du vara</t> <t>när du kommer in,</t> <t>och välsignad ska du vara</t> <t>när du går ut.</t>


text:
<pb/>När dina fiender reser sig mot dig, ska HERREN låta dem bli slagna inför dig. På en väg ska de dra ut mot dig, men på sju vägar ska de fly för dig.


text:
HERREN ska befalla sin välsignelse att vara med dig i dina förråd och i allt du företar dig. Han ska välsigna dig i det land som HERREN din Gud ger dig.


text:
<pb/><f>ⓗ</f> HERREN ska upphöja dig till ett heligt folk åt sig, så som han med ed har lovat dig, om du håller HERREN din Guds bud och vandrar på hans vägar.


text:
<f>ⓘ</f> HERREN ska ge dig överflöd av allt gott — barn, avkomma från boskapen och gröda på marken — i det land som HERREN med ed har lovat dina fäder att ge dig.


text:
<f>ⓙ</f> HERREN ska öppna för dig sitt rika förrådshus, himlen, för att ge regn i rätt tid åt ditt land och välsigna alla dina händers verk. Du ska ge lån åt många hednafolk men själv ska du inte låna av någon.


text:
HERREN ska göra dig till huvud och inte till svans. Du ska bara vara över och aldrig vara under, om du lyssnar till HERREN din Guds bud som jag i dag ger dig för att du ska hålla och följa dem.


text:
Vik inte av, varken åt höger eller vänster, från något av alla de bud som jag i dag ger er, så att du följer andra gudar och tjänar dem.


text:
<pb/><f>ⓚ</f> Men om du inte lyder HERREN din Guds röst och inte håller fast vid och följer alla hans bud och stadgar som jag i dag ger dig, så ska alla dessa förbannelser komma över dig och nå fram till dig:


text:
<t>Förbannad ska ditt</t> <t>moderlivs frukt vara</t> <t>och din marks gröda,</t> <t>dina kors kalvar</t> <t>och dina tackors lamm.</t>


text:
<t>Förbannad ska du vara</t> <t>när du kommer in,</t> <t>och förbannad ska du vara</t> <t>när du går ut.</t>


text:
<pb/>HERREN ska sända över dig förbannelse, förvirring och straff i allt du gör och företar dig, tills du förgörs och snabbt förgås för dina onda gärningars skull, eftersom du har övergett mig.


text:
HERREN ska låta pesten drabba dig tills han har utrotat dig ur det land dit du nu kommer för att ta det i besittning.


text:
<f>ⓛ</f> HERREN ska slå dig med tärande sjukdom, feber och hetta, med brand och svärd, med sot och rost<f>[131]</f>. Det ska förfölja dig tills du förgås.


text:
<f>ⓜ</f> Himlen över ditt huvud ska vara som koppar, och jorden under dig ska vara som järn<f>[132]</f>.


text:
Damm och stoft ska vara det regn HERREN ger åt ditt land. Från himlen ska det komma ner över dig tills att du förgörs.


text:
<pb/><f>ⓝ</f> HERREN ska låta dig bli slagen inför dina fiender. På en väg ska du dra ut mot dem, men på sju vägar ska du fly för dem, och du ska bli ett avskräckande exempel för alla riken på jorden.


text:
Dina dödas kroppar ska bli mat åt alla himlens fåglar och åt markens djur, och ingen ska skrämma bort dem.


text:
<f>ⓞ</f> HERREN ska slå dig med Egyptens utslag och bölder, med skabb och skorv, så att du inte kan botas.


text:
<pb/>Du ska famla mitt på ljusa dagen, så som en blind famlar i mörker, och du ska inte ha framgång på dina vägar. Du ska bli förtryckt och plundrad i alla dina dagar utan att någon räddar dig.


text:
<f>ⓠ</f> Du ska trolova dig med en kvinna, men en annan man ska ligga med henne. Du ska bygga ett hus, men inte få bo i det. Du ska plantera en vingård, men inte få skörda någon frukt från den.


text:
Din oxe ska slaktas inför dina ögon, men du ska inte få äta av den. Din åsna ska rövas bort från dig i din åsyn och inte föras tillbaka till dig. Dina får ska ges till dina fiender utan att någon kommer till din hjälp.


text:
Dina söner och döttrar ska ges till främmande folk, och dina ögon ska se det och ivrigt längta efter dem varje dag, men du ska stå maktlös.


text:
<f>ⓡ</f> Ett folk som du inte känner ska äta frukten av din mark och allt ditt arbete. Du ska i alla dina dagar bli förtryckt och utsatt för våld.


text:
HERREN ska slå dig med svåra bölder på knän och ben, från fotbladet ända till hjässan, så att du inte ska kunna botas.


text:
<pb/>HERREN ska föra bort dig och den kung som du sätter över dig till ett folk<f>[133]</f> som varken du eller dina fäder har känt, och där ska du tjäna andra gudar, gudar av trä och sten.


text:
<f>ⓢ</f> Du ska bli till häpnad och ett ordspråk och en nidvisa bland alla de hednafolk som HERREN ska föra dig till.


text:
<pb/><f>ⓣ</f> På åkern ska du föra ut mycket säd, men du ska skörda lite, för gräshoppor ska äta upp den.


text:
Vingårdar ska du plantera och bruka, men inget vin ska du få att dricka och inget ska du få samla in, för maskar ska äta upp allt.


text:
Olivlundar ska du ha överallt i ditt land, men du ska inte smörja din kropp med oljan, för oliverna ska falla av.


text:
Främlingen som bor hos dig ska höja sig över dig allt högre och högre, men du ska sjunka ner allt djupare och djupare.


text:
<pb/>Alla dessa förbannelser ska komma över dig och förfölja dig och träffa dig tills du går under, därför att du inte lyssnade till HERREN din Guds röst och inte höll de bud och stadgar som han gav dig.


text:
Eftersom du inte tjänade HERREN din Gud med glädje och av hjärtans lust, medan du hade överflöd på allt,


text:
ska du komma att tjäna fiender som HERREN ska sända mot dig, under hunger, törst och nakenhet och brist på allt. Och han ska lägga ett ok<f>[134]</f> av järn på din nacke tills han har utrotat dig.


text:
<pb/><f>ⓤ</f> HERREN ska sända över dig ett folk från fjärran, från jordens ände, likt örnen<f>[135]</f> i sin flykt, ett folk vars språk du inte förstår,


text:
<f>ⓥ</f> ett folk med bister uppsyn, som inte tar hänsyn till de gamla och inte visar förbarmande med de unga.


text:
Det folket ska äta upp frukten av din boskap och frukten av din mark tills du utrotas, för de ska inte lämna kvar åt dig vare sig säd, vin eller olja, inte dina kors kalvar och dina tackors lamm, tills de gjort slut på dig.


text:
De ska angripa dig i alla dina städer tills dina höga och befästa murar som du litar till faller i hela ditt land. Ja, de ska angripa dig i alla dina städer över hela ditt land, det land som HERREN din Gud har gett dig.


text:
<pb/><f>ⓦ</f> I sådan nöd och sådant trångmål ska din fiende försätta dig att du ska äta din egen livsfrukt, köttet av dina söner och döttrar<f>[136]</f> som HERREN din Gud har gett dig.


text:
En känslig och mycket bortskämd man hos dig ska då se med så ont öga på sin bror och på hustrun som han tar i famn och på de barn han ännu har kvar,


text:
att han inte vill dela med sig till någon av dem av sina barns kött, för han äter det själv, eftersom han inte har något annat kvar. I sådan nöd och sådant trångmål ska din fiende försätta dig i alla dina städer.


text:
En känslig och bortskämd kvinna hos dig, så känslig och bortskämd att hon inte ens försökt sätta sin fot på marken, ska då se med så ont öga på mannen som hon tar i famn och på sin son och sin dotter,


text:
att hon missunnar dem efterbörden som kommer ur hennes liv och barnen som hon föder. I brist på allt annat ska hon i hemlighet äta det. I sådan nöd och sådant trångmål ska din fiende försätta dig i dina städer.


text:
<pb/>Om du inte noggrant följer alla ord i denna lag som är skrivna i denna bok, så att du fruktar detta härliga och fruktade namn ”HERREN din Gud”,


text:
då ska HERREN sända mycket svåra plågor över dig och dina efterkommande, stora och långvariga plågor, elakartade och långvariga sjukdomar.


text:
Också många andra sjukdomar och plågor, som inte är nerskrivna i denna lagbok, ska HERREN låta komma över dig tills du går under.


text:
<f>ⓧ</f> Och av er ska det bli ett fåtal kvar, ni som tidigare var talrika som stjärnorna på himlen, eftersom du inte lyssnade till HERREN din Guds röst.


text:
<f>ⓨ</f> Och liksom HERREN förut gladde sig över er när han fick göra er gott och föröka er, så ska HERREN nu glädja sig över er också när han utrotar och förgör er. Ni ska ryckas bort ur det land som ni är på väg till för att ta i besittning.


text:
<pb/><f>ⓩ</f> HERREN ska sprida ut dig bland alla folk, från jordens ena ände till den andra, och där ska du tjäna andra gudar som varken du eller dina fäder har känt, gudar av trä och sten.


text:
Bland de folken ska du inte få någon ro eller någon vila för din fot. HERREN ska där ge dig ett bävande hjärta och förtvinande ögon och en ångestfylld själ.


text:
På morgonen kommer du att säga: ”Om det ändå vore kväll!”, och på kvällen kommer du att säga: ”Om det ändå vore morgon!” Detta på grund av den fruktan du ska känna i ditt hjärta och den syn dina ögon ska se.


text:
Och HERREN ska föra dig tillbaka till Egypten på skepp<f>[137]</f>, på den väg om vilken jag sade till dig: ”Du ska inte se den mer.” Där ska ni bjuda ut er till salu som slavar och slavinnor åt era fiender. Men ingen ska vilja köpa.


text:
<pb/><f>ⓐ</f> Dessa är orden i det förbund som HERREN befallde Mose att sluta med Israels barn i Moabs land, förutom det förbund som han hade slutit med dem vid Horeb.


text:
<pb/><f>ⓑ</f> Mose kallade samman hela Israel och sade till dem: Ni har sett allt som HERREN har gjort inför era ögon i Egyptens land med farao och alla hans tjänare och hela hans land,


text:
<f>ⓓ</f> Men ännu till denna dag har HERREN inte gett er hjärtan till att förstå, ögon till att se och öron till att höra.


text:
<f>ⓔ</f> Jag ledde er i öknen i fyrtio år. Era kläder blev inte utslitna på er, inte heller sandalerna på dina fötter.


text:
Ni fick inte bröd att äta och inte vin<f>[138]</f> eller starka drycker att dricka, för att ni skulle veta att jag är HERREN er Gud.


text:
<pb/><f>ⓕ</f> Och när ni kom till denna plats, drog Sichon, kungen i Heshbon, och Og, kungen i Bashan, ut till strid mot oss, men vi slog dem.


text:
<f>ⓖ</f> Vi intog deras land och gav det till arvedel åt rubeniterna, gaditerna och ena hälften av Manasse stam.


text:
<f>ⓗ</f> Ni ska därför hålla detta förbunds ord och följa dem, för att ni ska ha framgång i allt ni gör.


text:
<pb/>Ni står i dag alla inför HERREN er Gud: era huvudmän, era stammar, era äldste och era förmän, alla män i Israel,


text:
era barn och hustrur, främlingen som är hos dig i ditt läger, din vedhuggare såväl som din vattenbärare,


text:
<f>ⓘ</f> Han vill i dag upphöja dig så att du ska vara hans folk och han din Gud, så som han har sagt dig och så som han med ed har lovat dina fäder, Abraham, Isak och Jakob.


text:
utan både med dem som i dag står här med oss inför HERREN vår Gud och med dem som inte är här med oss i dag.


text:
<pb/>Ni vet själva hur vi bodde i Egyptens land och hur vi drog fram genom de hednafolks länder som ni nu har lämnat.


text:
Ni såg deras vidrigheter och deras eländiga avgudar av trä och sten, silver och guld, som fanns hos dem.


text:
<f>ⓙ</f> Men bland er får det inte finnas någon man eller kvinna, någon släkt eller stam som i sitt hjärta i dag vänder sig bort ifrån HERREN vår Gud för att gå bort och tjäna dessa hednafolks gudar. Bland er får det inte finnas någon rot som frambringar gift och malört,


text:
så att någon som hör detta edsförbunds ord välsignar sig i sitt hjärta och tänker att det ska gå väl för honom där han vandrar i sitt hjärtas hårdhet, för då ska hela landet, både vått och torrt, förgås.


text:
<f>ⓚ</f> HERREN ska inte vara villig att förlåta honom. HERRENS vrede och lidelse ska då vara som en rykande eld mot den mannen, och varje förbannelse som är uppskriven i denna bok kommer att vila på honom, och HERREN ska utplåna hans namn under himlen.


text:
HERREN ska avskilja honom från alla Israels stammar och låta honom drabbas av olycka, enligt alla förbannelserna i det förbund som är uppskrivet i denna lagbok.


text:
<pb/>Det kommande släktet, era barn som växer upp efter er, och främlingen som kommer från ett avlägset land ska se detta lands plågor och de sjukdomar som HERREN slagit landet med.


text:
<f>ⓛ</f> Hela landet ska vara förbränt med svavel och salt, det kan inte besås eller ge någon gröda och ingen växtlighet kan skjuta upp — en ödeläggelse som när HERREN i sin vrede och harm ödelade Sodom och Gomorra<f>[139]</f>, Adma och Sebojim.


text:
<f>ⓜ</f> Alla folk ska då säga: ”Varför har HERREN gjort så mot detta land? Varför brinner hans vrede så starkt?”


text:
<pb/>Och man ska svara: ”Därför att de övergav det förbund som HERREN, deras fäders Gud, slöt med dem när han förde dem ut ur Egyptens land.


text:
De gick bort och tjänade andra gudar och tillbad dem, gudar som de inte kände och som han inte hade tilldelat dem.


text:
Därför upptändes HERRENS vrede mot detta land, så att han lät varje förbannelse som är uppskriven i denna bok komma över det.


text:
Och HERREN ryckte upp dem ur deras land med vrede och harm och stor förtörnelse och förkastade dem till ett annat land, så som nu har skett.”


text:
<pb/><f>ⓝ</f> Det fördolda hör HERREN vår Gud till. Men det uppenbarade gäller för oss och våra barn till evig tid, för att vi ska följa alla ord i denna lag.


text:
<pb/><f>ⓞ</f> När allt detta kommer över dig, välsignelsen och förbannelsen som jag har förelagt dig, ska du ta det till ditt hjärta bland alla de hednafolk dit HERREN din Gud har fördrivit dig.


text:
Du ska då vända om till HERREN din Gud och lyda hans röst i allt som jag i dag befaller dig, du och dina barn, av hela ditt hjärta och av hela din själ.


text:
<f>ⓟ</f> Då ska HERREN din Gud göra slut på din fångenskap och förbarma sig över dig. HERREN din Gud ska då åter samla dig från alla folk dit han har skingrat dig.


text:
Även om dina fördrivna skulle vara vid himlens ände kommer HERREN din Gud att samla dig därifrån och hämta dig därifrån.


text:
HERREN din Gud ska föra dig in i det land som dina fäder har haft till besittning, och du ska besitta det. Han ska göra dig gott och föröka dig mer än dina fäder.


text:
<pb/><f>ⓠ</f> HERREN din Gud ska omskära ditt hjärta<f>[140]</f> och dina efterkommandes hjärtan, så att du älskar HERREN din Gud av hela ditt hjärta och av hela din själ. Då ska du få leva.


text:
Och HERREN din Gud ska lägga alla dessa förbannelser på dina fiender och på dem som hatar och förföljer dig.


text:
<f>ⓡ</f> HERREN din Gud ska ge dig överflöd i allt du företar dig och då det gäller dina barn, avkomman från din boskap och grödan från din mark. Så som HERREN fröjdade sig över dina fäder, ska han åter fröjda sig över dig och göra dig gott,


text:
när du lyssnar till HERREN din Guds röst och håller hans bud och stadgar som är skrivna i denna lagbok, och vänder om till HERREN din Gud av hela ditt hjärta och av hela din själ.


text:
<f>ⓣ</f> Det är inte i himlen, så att du behöver säga: ”Vem vill för oss stiga upp till himlen och hämta det åt oss och låta oss höra det, så att vi kan följa det?”


text:
Ordet är inte heller på andra sidan havet, så att du behöver säga: ”Vem vill för oss fara över till andra sidan havet och hämta det åt oss och låta oss höra det, så att vi kan följa det?”


text:
då jag i dag befaller dig att älska HERREN din Gud att vandra på hans vägar och hålla hans bud och stadgar och rådslut, för att du ska leva och föröka dig och för att HERREN din Gud ska välsigna dig i det land dit du kommer för att ta det i besittning.


text:
<f>ⓤ</f> Men om ditt hjärta vänder sig bort och du inte vill höra, och om du blir förledd och tillber andra gudar och tjänar dem,


text:
så förklarar jag för er i dag att ni förvisso ska förgås. Ni kommer inte att leva länge i det land dit du drar över Jordan för att komma och ta det i besittning.


text:
<pb/><f>ⓥ</f> Jag tar i dag himmel och jord till vittne mot er att jag har förelagt dig liv och död, välsignelse och förbannelse. Välj då livet, så att du och dina efterkommande får leva,


text:
genom att du älskar HERREN din Gud och lyssnar till hans röst och håller dig till honom. Detta betyder liv och lång levnad för dig, så att du får bo i det land som HERREN med ed har lovat att ge dina fäder, Abraham, Isak och Jakob.


text:
<f>ⓦ</f> Han sade till dem: ”Jag är i dag hundratjugo år. Jag kan inte längre vara ledare och anförare, och HERREN har sagt till mig: ’Du ska inte komma över denna Jordan.’


text:
<f>ⓧ</f> Men HERREN din Gud går själv framför dig. Han ska förgöra dessa folk för dig och du ska driva bort dem. Josua ska anföra dig, som HERREN har sagt.


text:
<f>ⓨ</f> HERREN ska göra med dem så som han gjorde med Sichon och Og, amoreernas kungar, och med deras land när han lät dem gå under.


text:
<f>ⓩ</f> HERREN ska överlämna dem till er och ni ska göra med dem alldeles så som jag har befallt er.


text:
<f>ⓐ</f> Var starka och frimodiga, var inte rädda eller förskräckta för dem, för HERREN din Gud går själv med dig. Han ska inte lämna dig eller överge dig<f>[142]</f>.”


text:
<pb/><f>ⓑ</f> Sedan kallade Mose till sig Josua och sade till honom inför hela Israel: ”Var stark och frimodig, för du ska gå in med detta folk i det land som HERREN med ed har lovat deras fäder att ge dem, och du ska utskifta det åt dem som arv.


text:
HERREN går själv framför dig och han ska vara med dig. Han ska inte lämna dig eller överge dig. Var inte rädd eller förfärad.”


text:
<pb/>Mose skrev denna lag och gav den åt prästerna, Levi söner, som bar HERRENS förbundsark, och åt alla de äldste i Israel.


text:
<f>ⓒ</f> Och Mose befallde dem och sade: ”Vid slutet av vart sjunde år, när friåret är inne, vid lövhyddohögtiden,


text:
<f>ⓓ</f> då hela Israel kommer för att träda fram inför HERREN din Guds ansikte på den plats som han utväljer, då ska du läsa upp denna lag<f>[143]</f> inför hela Israel så att de hör den.


text:
Samla folket, män, kvinnor, barn och främlingen som är hos dig inom dina portar, så att de får höra och så lär sig frukta HERREN er Gud och noggrant följer alla ord i denna lag.


text:
Också deras barn, som ännu inte känner den, ska höra och lära sig den så att de fruktar HERREN er Gud så länge ni lever i det land dit ni drar över Jordan för att ta det i besittning.”


text:
<pb/>HERREN sade till Mose: ”Se, tiden är nära då du ska dö. Kalla på Josua och inställ er i uppenbarelsetältet, så ska jag insätta honom i hans ämbete.” Mose gick då med Josua och inställde sig i uppenbarelsetältet.


text:
Då visade sig HERREN i tältet i en molnpelare, och molnpelaren blev stående vid ingången till tältet.


text:
<pb/>Och HERREN sade till Mose: ”Se, när du har gått till vila hos dina fäder kommer detta folk att resa sig och trolöst följa främmande gudar i det land dit de kommer. De kommer att överge mig och bryta det förbund som jag har slutit med dem.


text:
Min vrede ska den dagen upptändas mot dem, och jag ska överge dem och dölja mitt ansikte för dem så att de förgås. Olyckor och lidande i mängd ska drabba dem. Då ska de säga: Är det inte för att vår Gud inte är med oss som dessa olyckor har drabbat oss?


text:
Den dagen ska jag helt dölja mitt ansikte på grund av allt det onda som de har gjort genom att vända sig till andra gudar.


text:
<pb/>Skriv nu upp åt er denna sång, lär Israels barn den och lägg den i deras mun. Den ska så bli för mig ett vittne mot Israels barn.


text:
När jag har fört dem in i det land som jag med ed har lovat åt deras fäder, ett land som flödar av mjölk och honung, och de äter och blir mätta och feta, ska de vända sig till andra gudar och tjäna dem och förakta mig och bryta mitt förbund.


text:
När då olyckor och lidande i mängd drabbar dem, ska denna sång vara ett vittnesbörd mot dem, för deras efterkommande ska inte glömma den. Jag vet nämligen vilka tankar de umgås med redan nu, innan jag har fört dem in i det land som jag med ed har lovat dem.”


text:
<pb/>Och han insatte Josua, Nuns son, i ämbetet och sade: ”Var stark och frimodig, för du ska föra Israels barn in i det land som jag med ed har lovat åt dem. Och jag är med dig.”


text:
<f>ⓔ</f> ”Ta denna lagbok och lägg den vid sidan av HERREN er Guds förbundsark. Den ska ligga där som ett vittnesbörd mot dig,


text:
för jag vet att du är upprorisk och hårdnackad. Se, ännu medan jag lever bland er har ni varit upproriska mot HERREN. Hur mycket mer ska ni då inte bli det efter min död!


text:
Kalla samman till mig alla de äldste i era stammar, liksom era förmän, så att jag får tala dessa ord till dem och ta himmel och jord till vittnen mot dem.


text:
Jag vet att ni efter min död kommer att göra det som är fördärvligt och vika av från den väg som jag har befallt er att gå. Därför ska olycka drabba er i kommande dagar, när ni gör sådant som är ont i HERRENS ögon och väcker hans vrede genom era gärningar.”


text:
<t>Som regnet ska min lära droppa,</t> <t>som daggen ska mitt tal flöda,</t> <t>som rikligt regn på grönska,</t> <t>som regnskurar på gräs.</t>


text:
<t><f>ⓗ</f> Han är Klippan,</t> <t>fullkomliga är hans gärningar,</t> <t>för alla hans vägar är rätta.</t> <t>En trofast Gud utan svek,</t> <t>rättfärdig och rättvis är han.</t>


text:
<t><f>ⓘ</f> De har handlat illa mot honom,</t> <t>de är inte hans barn utan en skam,</t> <t>ett förvänt och avogt släkte.</t>


text:
<t><f>ⓙ</f> Är det så du lönar HERREN,</t> <t>du dåraktiga och ovisa folk?</t> <t>Är han inte din Far</t> <t>som skapade dig,</t> <t>han som danade och formade dig? <pb/></t>


text:
<t>Kom ihåg forna dagar.</t> <t>Ge akt på gångna släktens år.</t> <t>Fråga din far,</t> <t>han ska berätta för dig,</t> <t>dina äldste, de ska säga dig det.</t>


text:
<t><f>ⓚ</f> När den Högste gav arvslotter</t> <t>åt folken,</t> <t>när han spred ut människors barn,</t> <t>då utstakade han gränserna</t> <t>för folken</t> <t>efter antalet av Israels barn<f>[144]</f>,</t>


text:
<t>Han fann honom i öknens land,</t> <t>i ödslig, tjutande ödemark.</t> <t>Han omslöt honom</t> <t>och tog honom i sin vård,</t> <t>han bevarade honom</t> <t>som sin ögonsten<f>[145]</f>.</t>


text:
<t><f>ⓜ</f> Som en örn väcker upp sitt bo</t> <t>och svävar över sina ungar,</t> <t>så bredde han ut sina vingar</t> <t>och tog emot honom</t> <t>och bar honom på sina fjädrar.</t>


text:
<t>Han lät honom gå fram</t> <t>över landets höjder<f>[146]</f></t> <t>och äta av markens gröda.</t> <t>Han lät honom suga honung</t> <t>ur berget</t> <t>och olja ur den hårda klippan.<f>[147]</f></t>


text:
<t>Han gav honom gräddmjölk av kor</t> <t>och sötmjölk av får</t> <t>med det bästa av lamm,</t> <t>baggar från Bashan<f>[148]</f> och bockar,</t> <t>det bästa och finaste vete.</t> <t>Druvors blod fick du dricka,</t> <t>skummande vin. <pb/></t>


text:
<t>Då blev Jeshurun<f>[149]</f> fet och slog bakut.</t> <t>Du blev fet och tjock och stinn.</t> <t>Han övergav Gud, sin skapare,</t> <t>och föraktade</t> <t>sin frälsnings klippa.</t>


text:
<t><f>ⓝ</f> De offrade åt onda andar</t> <t>som inte är Gud,</t> <t>åt gudar de inte kände,</t> <t>nya gudar som nyss kommit till</t> <t>och som era fäder inte fruktade.<f>[150]</f></t>


text:
<t>HERREN såg det och förkastade dem,</t> <t>eftersom hans söner och döttrar</t> <t>hade kränkt honom.</t>


text:
<t>Han sade:</t> <t>Jag ska dölja mitt ansikte för dem,</t> <t>jag ska se vilket slut de får,</t> <t>för de är ett förvänt släkte,</t> <t>barn utan trohet.</t>


text:
<t><f>ⓞ</f> De har provocerat mig</t> <t>med gudar som inte är gudar,</t> <t>väckt min vrede</t> <t>med sina tomma avgudar.</t> <t>Därför ska jag provocera dem</t> <t>med det som inte är ett folk,</t> <t>med ett dåraktigt hednafolk</t> <t>ska jag väcka deras förtret.<f>[151]</f> <pb/></t>


text:
<t><f>ⓟ</f> För en eld är tänd av min vrede,</t> <t>den brinner till dödsrikets djup.</t> <t>Den förtär jorden med dess gröda</t> <t>och sätter bergens grundvalar</t> <t>i brand.</t>


text:
<t><f>ⓠ</f> Svält ska drabba dem,</t> <pb/>feberglöd förtära dem, <pb/><t>pest som bittert pinar.</t> <t>Jag ska sända vilddjurens tänder</t> <t>mot dem</t> <t>och gift från ormar</t> <t>som krälar i stoftet.</t>


text:
<t><f>ⓡ</f> Ute ska svärdet dräpa deras barn,</t> <t>inne gör skräcken det.</t> <t>Unga män och jungfrur förgås,</t> <t>spädbarn och grånade män.</t>


text:
<t>Jag skulle säga:</t> <t>Jag ska skingra dem,</t> <t>utplåna minnet av dem</t> <t>bland människor,</t>


text:
<t><f>ⓢ</f> om jag inte fruktade</t> <t>fiendens hån,</t> <t>att deras ovänner</t> <t>skulle misstolka det och säga:</t> <t>Vår hand är mäktig,</t> <t>det var inte HERREN</t> <t>som gjorde allt detta. <pb/></t>


text:
<t>Hur kan en jaga tusen framför sig,</t> <t>två driva tiotusen på flykten,</t> <t>om inte deras Klippa</t> <t>hade sålt dem,</t> <t>HERREN hade utlämnat dem?</t>


text:
<t><f>ⓣ</f> för deras vinstock</t> <t>är från Sodoms vinstock</t> <t>och från Gomorras fält.</t> <t>Deras druvor är giftiga druvor,</t> <t>deras klasar är beska.</t>


text:
<t><f>ⓤ</f> Min är hämnden<f>[152]</f></t> <t>och vedergällningen</t> <t>vid tiden då deras fot ska vackla,</t> <t>för deras olyckas dag är nära,</t> <t>det som väntar dem</t> <t>kommer med hast. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓥ</f> HERREN ska ta sig an sitt folks sak</t> <t>och förbarma sig</t> <t>över sina tjänare,</t> <t>när han ser att deras kraft är borta</t> <t>och att ingen finns kvar,</t> <t>varken slav eller fri.</t>


text:
<t><f>ⓦ</f> de som åt<f>[153]</f> deras slaktoffers fett</t> <t>och drack deras</t> <t>dryckesoffers vin?</t> <t>De får komma och hjälpa er,</t> <t>de får vara ert beskydd. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓧ</f> Se nu: Jag, jag är Gud,</t> <t>det finns ingen Gud</t> <t>vid sidan av mig.</t> <t>Jag dödar och jag gör levande,</t> <t>jag slår och jag helar.</t> <t>Ingen kan rädda ur min hand.</t>


text:
<t><f>ⓨ</f> Se, jag lyfter min hand</t> <t>mot himlen och säger:</t> <t>Så sant jag lever för evigt:</t>


text:
<t>När jag vässat</t> <t>mitt flammande svärd</t> <t>och min hand skipar rätt,</t> <t>ska jag ta hämnd på mina ovänner</t> <t>och straffa dem som hatar mig.</t>


text:
<t>Jag ska göra mina pilar</t> <t>berusade av blod,</t> <t>mitt svärd ska mätta sig av kött,</t> <t>av fallnas och fångnas blod,</t> <t>av fiendehövdingars huvuden. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓩ</f> <f>[154]</f>Jubla, ni hednafolk</t> <t>tillsammans med hans folk,<f>[155]</f></t> <t>för han hämnas sina tjänares blod.</t> <t>Han tar hämnd på sina ovänner</t> <t>och bringar försoning för sitt land,</t> <t>sitt folk.</t>


text:
<pb/><f>ⓐ</f> Mose kom tillsammans med Hosea<f>[156]</f>, Nuns son, och talade hela denna sångs ord inför folket.


text:
<f>ⓑ</f> sade han till dem: ”Lägg på hjärtat alla de ord som jag i dag gör till vittnen mot er, så att ni befaller era barn att hålla fast vid och följa alla ord i denna lag.


text:
<f>ⓒ</f> Detta är inte ett tomt ord för er, det gäller ert liv. Genom detta ord ska ni få ett långt liv i det land, dit ni nu går över Jordan för att ta det i besittning.”


text:
<f>ⓓ</f> ”Stig upp här på Abarimberget, på berget Nebo<f>[157]</f> i Moabs land mitt emot Jeriko, så ska du få se Kanaans land som jag ger åt Israels barn till besittning.


text:
<f>ⓔ</f> Du ska dö där på berget dit du stiger upp, och du ska samlas till ditt folk, liksom din bror Aron dog på berget Hor<f>[158]</f> och samlades till sitt folk.


text:
<f>ⓕ</f> Detta sker för att ni var trolösa mot mig mitt bland Israels barn vid Meribas vatten<f>[159]</f> vid Kadesh i öknen Zin, eftersom ni inte höll mig helig bland Israels barn.


text:
<f>ⓖ</f> Du ska se landet rakt framför dig, men du ska inte komma in dit, till det land som jag ger åt Israels barn.”


text:
<f>ⓘ</f> Han sade: <pb/><t>HERREN kom från Sinai,</t> <t>han gick upp över dem från Seir.</t> <t>Han strålade fram från berget Paran,</t> <t>ur skaran av mångtusen heliga.</t> <t>På hans högra sida</t> <t>brann i eld en lag för dem.</t>


text:
<t>I sanning älskar han folken.</t> <t>Alla hans heliga är i din hand.</t> <t>De faller ner vid din fot,</t> <t>de tar emot av dina ord.</t>


text:
<t>Han blev kung i Jeshurun</t> <t>när folkets huvudmän samlades,</t> <t>Israels alla stammar. <pb/></t>


text:
<pb/><t>Detta sade han om Juda:</t> <t>Hör, o HERRE, Juda röst,</t> <t>låt honom komma till sitt folk.</t> <t>Med sina händer strider han</t> <t>för dem.</t> <t>Bli hans hjälp mot hans fiender. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓙ</f> Om Levi sade han:</t> <t>Dina tummim<f>[160]</f> och dina urim<f>[161]</f></t> <t>tillhör din trogne</t> <t>som du prövade i Massa,</t> <t>som du kämpade med</t> <t>vid Meribas vatten,</t>


text:
<t><f>ⓚ</f> han som sade om sin far och sin mor:</t> <t>’Jag ser dem inte’,</t> <t>som inte ville kännas vid</t> <t>sina bröder<f>[162]</f></t> <t>eller veta av sina barn,</t> <t>för de tog vara på ditt ord</t> <t>och höll ditt förbund.</t>


text:
<t>De ska lära Jakob dina förordningar</t> <t>och Israel din lag.</t> <t>De ska bära fram rökelse</t> <t>för din näsa<f>[163]</f></t> <t>och heloffer på ditt altare.</t>


text:
<t>Välsigna, o HERRE, hans kraft,</t> <t>låt hans händers verk behaga dig.</t> <t>Krossa höfterna</t> <t>på hans motståndare</t> <t>så att hans fiender</t> <t>inte kan resa sig. <pb/></t>


text:
<t>Om Benjamin sade han:</t> <t>HERRENS älskade</t> <t>ska bo i trygghet hos honom</t> <t>som alltid skyddar honom.</t> <t>Mellan hans höjder ska han bo. <pb/></t>


text:
<t>Om Josef sade han:</t> <t>Må hans land</t> <t>bli välsignat av HERREN</t> <t>med himlens ädlaste gåvor,</t> <t>med dagg,</t> <t>med gåvor från djupet</t> <t>som ligger där nere,</t>


text:
<t>med de uråldriga bergens</t> <t>yppersta skatter</t> <t>och de eviga höjdernas</t> <t>finaste frukt,</t>


text:
<t><f>ⓛ</f> med jordens finaste frukt</t> <t>och all dess fullhet,</t> <t>med nåd från honom</t> <t>som bodde i busken<f>[164]</f>.</t> <t>Låt detta komma</t> <t>över Josefs huvud,</t> <t>över hjässan på fursten</t> <t>bland bröder.</t>


text:
<t><f>ⓜ</f> Härlig är den förstfödde</t> <t>bland hans tjurar,</t> <t>som vildoxens är hans horn.</t> <t>Med dem stångar han folken,</t> <t>också dem som bor</t> <t>vid jordens ändar.</t> <t>Sådana är Efraims tiotusenden,</t> <t>sådana Manasses tusenden. <pb/></t>


text:
<t>Om Sebulon sade han:</t> <t>Gläd dig, Sebulon, när du drar ut,</t> <t>och du Isaskar i dina tält.</t>


text:
<t>De bjuder in folk till sitt berg,</t> <t>där offrar de rätta offer,</t> <t>för de suger till sig havens rikedom</t> <t>och skatter dolda i sanden. <pb/></t>


text:
<t>Om Gad sade han:</t> <t>Lovad är han</t> <t>som gav rymligt land åt Gad!</t> <t>Han bor som en lejonhona</t> <t>och krossar både arm och hjässa.</t>


text:
<t><f>ⓝ</f> Han utsåg den bästa delen</t> <t>åt sig själv,</t> <t>för där var hans</t> <t>härskarlott förvarad.</t> <t>När folkets huvudmän</t> <t>kom samman,</t> <t>utförde han HERRENS rätt</t> <t>och hans domar med Israel. <pb/></t>


text:
<t>Om Dan sade han:</t> <t>Dan är ett ungt lejon</t> <t>som rusar ner från Bashan.<f>[165]</f> <pb/></t>


text:
<t>Om Naftali sade han:</t> <t>Naftali har fått riklig nåd</t> <t>och full välsignelse av HERREN.</t> <t>Väster och söder</t> <t>ska du ta i besittning. <pb/></t>


text:
<t>Om Asher sade han:</t> <t>Välsignad bland söner</t> <t>är Asher.</t> <t>Må han bli älskad av sina bröder</t> <t>och doppa sin fot i olja.</t>


text:
<t>Ingen är som Jeshuruns Gud,</t> <t>han som far fram på himlen</t> <t>till din hjälp,</t> <t>på skyarna i sitt majestät.</t>


text:
<t><f>ⓞ</f> En tillflykt är han, urtidens Gud,</t> <t>och här nere råder</t> <t>hans eviga armar.</t> <t>Han ska jaga fienderna framför dig</t> <t>och säga: Förgör dem!</t>


text:
<t><f>ⓟ</f> Så ska Israel bo i trygghet,</t> <t>Jakobs källa lämnas ifred</t> <t>i ett land med säd och vin,</t> <t>under en himmel</t> <t>som dryper av dagg.</t>


text:
<t>Salig är du, Israel.</t> <t>Vem är som du?</t> <t>Du är ett folk</t> <t>som har sin räddning i HERREN.</t> <t>Han är din skyddande sköld,</t> <t>ditt ärorika svärd.</t> <t>Dina fiender ska krypa för dig,</t> <t>och du ska gå fram</t> <t>över deras höjder.</t>


text:
<pb/><f>ⓠ</f> Mose gick från Moabs hedar upp på berget Nebo, på toppen av Pisga mitt emot Jeriko. Där lät HERREN honom se hela landet<f>[166]</f>, från Gilead ända till Dan


text:
<f>ⓡ</f> och Negev och Jordanslätten, det vill säga lågslätten vid Jeriko, Palmstaden, ända till Soar.


text:
<f>ⓢ</f> Och HERREN sade till honom: ”Detta är det land som jag med ed har lovat åt Abraham, Isak och Jakob när jag sade: Åt dina efterkommande ska jag ge det. Jag har låtit dig se det med dina ögon, men dit in ska du inte komma.”


text:
<f>ⓣ</f> Han begravde honom i dalen i Moabs land, mitt emot Bet-Peor. Men till denna dag har ingen fått veta var hans grav finns.


text:
<f>ⓤ</f> Mose var hundratjugo år när han dog<f>[167]</f>. Hans ögon var inte skumma, hans livskraft inte försvunnen.


text:
<f>ⓥ</f> Israels barn sörjde Mose på Moabs hedar under trettio dagar. Sedan var gråtens dagar i sorgetiden efter Mose slut.


text:
<pb/><f>ⓦ</f> Josua, Nuns son, var fylld med vishetens ande, eftersom Mose hade lagt sina händer på honom. Och Israels barn lydde honom och gjorde som HERREN hade befallt Mose.


text:
inte om man tänker på alla de tecken och under som HERREN sände honom att göra i Egyptens land för farao och alla hans tjänare och hela hans land,


text:
och på all den väldiga kraft och alla de stora och förunderliga gärningar som han gjorde inför hela Israel.


text:
<f>ⓑ</f> ”Min tjänare Mose är död. Bryt nu upp och gå över Jordan, du och hela folket, in i det land som jag ska ge åt Israels barn.


text:
<f>ⓓ</f> Från öknen till Libanon och ända till den stora floden Eufrat, över hela hetiternas land<f>[1]</f> och till Stora havet<f>[2]</f> västerut ska ert område sträcka sig.


text:
<pb/><f>ⓔ</f> Ingen ska kunna stå emot dig under alla dina livsdagar. Så som jag var med Mose, så ska jag också vara med dig. Jag ska inte lämna dig eller överge dig.


text:
<f>ⓕ</f> Var stark och frimodig, för du ska som arv åt detta folk fördela det land som jag med ed har lovat deras fäder att ge dem.


text:
<f>ⓖ</f> Var bara stark och mycket frimodig så att du håller fast vid och följer all den undervisning som min tjänare Mose har gett dig. Vik inte av från den vare sig åt höger eller åt vänster, så ska du ha framgång vart du än går.


text:
<f>ⓗ</f> Låt inte denna lagbok vara skild från din mun. Tänk på den<f>[3]</f> både dag och natt, så att du håller fast vid och följer allt som är skrivet i den. Då ska du lyckas på din väg och då ska du ha framgång.


text:
Har jag inte befallt dig att vara stark och frimodig? Var inte rädd eller förfärad, för HERREN din Gud är med dig vart än du går.”


text:
<f>ⓘ</f> ”Gå igenom lägret och säg till folket: Gör i ordning färdkost åt er. För om tre dagar ska ni gå över Jordan för att komma in i och inta det land som HERREN er Gud har gett er till besittning.”


text:
<f>ⓙ</f> ”Kom ihåg vad HERRENS tjänare Mose befallde er när han sade: HERREN er Gud ska låta er komma till ro och ge er detta land.


text:
Era hustrur, era små barn och er boskap ska stanna kvar i det land som Mose har gett er här på andra sidan Jordan. Men ni, alla tappra stridsmän, ska beväpnade<f>[4]</f> gå över i spetsen för era bröder och hjälpa dem


text:
tills HERREN har låtit era bröder komma till ro liksom ni, och de också har tagit i besittning det land som HERREN er Gud ger dem. Sedan kan ni vända tillbaka till det land som ska vara er besittning. Ni ska då ta i besittning det land som HERRENS tjänare Mose har gett er här på andra sidan Jordan, på östra sidan.”


text:
<pb/>De svarade Josua: ”Allt som du har befallt oss ska vi göra, och vart du än sänder oss ska vi gå.


text:
Så som vi lytt Mose i allt ska vi också lyda dig. Må bara HERREN din Gud vara med dig, så som han var med Mose.


text:
Var och en som trotsar dina befallningar och inte lyder dina ord i allt du befaller honom ska dödas. Var stark och frimodig!”


text:
<pb/>  <f>ⓚ</f> Josua, Nuns son, sände i hemlighet ut två spejare från Shittim och sade: ”Gå och undersök landet och särskilt Jeriko<f>[5]</f>.” De gav sig i väg och kom in i ett hus där det bodde en prostituerad vid namn Rahab<f>[6]</f> och där lade de sig att vila.


text:
Men det berättades för kungen i Jeriko: ”I natt har några israelitiska män kommit hit för att utforska landet.”


text:
Då sände kungen i Jeriko bud till Rahab och sade: ”Lämna ut männen som kom till dig och tog in i ditt hus, de har kommit för att utforska hela landet.”


text:
<pb/>Men kvinnan tog de båda männen och gömde dem. Sedan sade hon: ”Ja, männen kom till mig, men jag visste inte varifrån de kom.


text:
Och när porten skulle stängas i skymningen gick männen ut, och jag vet inte vart de tog vägen. Skynda er efter dem så får ni tag i dem.”


text:
Men hon hade fört dem upp på taket och gömt dem under linstjälkar<f>[7]</f> som hon hade utbredda på taket.


text:
Männen skyndade efter dem på vägen till Jordan mot vadställena. Och så snart förföljarna hade gett sig av, stängdes stadsporten.


text:
<f>ⓛ</f> och sade: ”Jag vet att HERREN har gett er det här landet. Vi har gripits av skräck för er, och landets alla invånare bävar för er.


text:
<f>ⓜ</f> Vi har hört hur HERREN lät Röda havets vatten torka bort framför er när ni drog ut ur Egypten, och vad ni gjorde med Sichon och Og, amoreernas båda kungar på andra sidan Jordan, hur ni vigde<f>[8]</f> dem åt förintelse.


text:
<f>ⓝ</f> När vi hörde det försvann vårt mod och nu har ingen kraft att stå emot er, för HERREN er Gud är Gud uppe i himlen och nere på jorden.


text:
<pb/>Lova mig därför med ed vid HERREN: Eftersom jag har visat barmhärtighet mot er, så ska också ni visa barmhärtighet mot min fars hus. Ge mig ett säkert tecken på det.


text:
Låt min far, min mor, mina bröder och mina systrar och alla som tillhör dem leva, och rädda våra liv<f>[9]</f> från döden.”


text:
<pb/>Männen sade till henne: ”Med vårt eget liv svarar vi för ert, bara ni inte förråder vårt ärende. När HERREN ger oss landet ska vi visa nåd och trofasthet mot dig.”


text:
<pb/>Då släppte hon ner dem genom fönstret med ett rep. Hennes hus var en del av stadsmuren<f>[10]</f>, så att hon bodde i själva muren.


text:
Och hon sade till dem: ”Gå upp i bergen så att era förföljare inte träffar på er. Håll er gömda där i tre dagar tills era förföljare har kommit tillbaka. Sedan kan ni fortsätta er färd.”


text:
ifall du inte, när vi kommer in i landet, binder det här röda snöret i fönstret där du släppte ner oss, och likaså ifall du inte har din far, din mor, dina bröder och alla som tillhör din fars hus samlade hemma hos dig.


text:
Om någon går ut genom dörren till ditt hus ska hans blod komma över hans eget huvud<f>[11]</f>, och vi är utan skuld. Men om någon bär hand på en av dem som är med dig inne i huset, ska dennes blod komma över vårt huvud.


text:
Hon svarade: ”Som ni har sagt ska det bli.” Så sände hon i väg dem, och de gav sig av. Och hon band det röda snöret i fönstret.


text:
<pb/>De gav sig i väg och gick upp i bergen<f>[12]</f> och stannade där i tre dagar tills deras förföljare hade vänt tillbaka. De hade sökt efter dem överallt längs vägen men inte funnit dem.


text:
Sedan vände de båda männen tillbaka ner från bergen och gick över floden och kom till Josua, Nuns son. De berättade för honom allt som hade hänt dem.


text:
Och de sade till Josua: ”HERREN har gett hela landet i vår hand. Landets alla invånare bävar för oss.”


text:
<pb/>  <f>ⓞ</f> Tidigt nästa morgon bröt Josua och alla Israels barn upp från Shittim och kom till Jordan. Där stannade de över natten innan de gick över.


text:
och befallde folket och sade: ”Så snart ni får se HERREN er Guds förbundsark och de levitiska prästerna som bär den, ska också ni bryta upp från er plats och följa efter den.


text:
Men låt det vara ett avstånd på omkring tvåtusen alnar<f>[13]</f> mellan den och er. Kom inte nära den, så att ni vet vilken väg ni ska gå, eftersom ni inte har gått den vägen förut.”


text:
Därefter sade Josua till prästerna: ”Ta förbundsarken och gå framför folket.” Då lyfte de upp förbundsarken och gick framför folket.


text:
<pb/><f>ⓡ</f> HERREN sade till Josua: ”I dag ska jag börja göra dig stor i hela Israels ögon, så att de märker att jag är med dig så som jag har varit med Mose.


text:
Befall nu prästerna som bär förbundsarken och säg: Så snart ni når kanten av Jordans vatten ska ni stanna där vid Jordan.”


text:
Josua fortsatte: ”Av detta ska ni förstå att den levande Guden är mitt ibland er och att han ska driva undan kananeerna, hetiterna, hiveerna, perisseerna, girgasheerna, amoreerna och jebusiterna för er:


text:
Så snart prästerna som bär HERRENS, hela jordens Herres, ark sätter sina fötter i Jordans vatten, ska Jordans vatten, det som kommer uppifrån, skäras av i sitt lopp och bli stående som en mur.”


text:
<pb/>Folket bröt då upp från sina tält för att gå över Jordan, och prästerna som bar förbundsarken gick framför folket.


text:
<f>ⓣ</f> När de som bar arken kom till Jordan och prästerna som bar den satte sina fötter i vattenbrynet av Jordan, som under hela skördetiden<f>[14]</f> svämmar över alla sina bräddar,


text:
<f>ⓤ</f> då stannade vattnet som kom uppifrån och blev stående som en mur långt borta, uppe vid Adam, staden som ligger bredvid Saretan.<f>[15]</f> Vattnet som flöt ner mot Hedmarkshavet, Döda havet, blev på så sätt helt avskuret. Och folket gick över mitt emot Jeriko.


text:
Prästerna som bar HERRENS förbundsark stod stadigt på torr mark mitt i Jordan. Och hela Israel gick över på torr mark tills allt folket hade kommit över Jordan helt och hållet.


text:
och befall dem och säg: Ta här ur Jordan tolv stenar från stället där prästerna stod stadigt med sina fötter, och bär med dem över och lägg ner dem på den plats där ni ska slå läger i natt.”


text:
<pb/>Då kallade Josua till sig de tolv män som han hade utsett bland Israels barn, en man från varje stam.


text:
Och Josua sade till dem: ”Gå framför HERREN er Guds ark och gå ut mitt i Jordan. Var och en av er ska lyfta upp en sten på axeln, efter antalet av Israels stammar,


text:
<f>ⓦ</f> så att detta blir ett minnesmärke bland er. När era barn i framtiden frågar: Vad betyder dessa stenar?


text:
<f>ⓧ</f> ska ni svara dem: De betyder att Jordans vatten här skars av i sitt lopp framför HERRENS förbundsark. När den fördes över Jordan skars Jordans vatten av. Så ska dessa stenar vara ett minnesmärke<f>[16]</f> för Israels barn till evig tid.”


text:
<pb/>Israels barn gjorde som Josua befallde dem. De tog tolv stenar ur Jordan, så som HERREN hade sagt till Josua, efter antalet av Israels stammar. Och de tog med dem till lägret och lade ner dem där.


text:
Dessutom reste Josua tolv stenar mitt i Jordan på den plats där prästerna som bar förbundsarken hade stått med sina fötter, och stenarna finns där än i dag.


text:
Prästerna som bar arken stod kvar mitt i Jordan tills allt som HERREN hade befallt Josua att säga till folket var utfört, allt i enlighet med vad Mose hade befallt Josua. Och folket skyndade sig över.


text:
<pb/>När allt folket var färdiga och hade kommit över, gick också HERRENS ark och prästerna över och tog plats framför folket<f>[17]</f>.


text:
<f>ⓨ</f> Och Rubens barn och Gads barn och ena hälften av Manasse stam gick beväpnade i spetsen för Israels barn, så som Mose hade befallt dem.


text:
Omkring 40 000 män<f>[18]</f>, rustade för strid, gick över inför HERREN för att strida på Jerikos hedmarker.


text:
<f>ⓩ</f> Den dagen gjorde HERREN Josua stor i hela Israels ögon, och de vördade honom så som de hade vördat Mose så länge han levde.


text:
<f>ⓐ</f> När då prästerna som bar HERRENS förbundsark kom upp ur Jordan, hade deras fötter knappt hunnit upp på torr mark förrän Jordans vatten vände tillbaka till sin plats och svämmade över alla sina bräddar som förut.


text:
<pb/>Det var på tionde dagen i första månaden<f>[19]</f> som folket steg upp ur Jordan, och de slog läger i Gilgal<f>[20]</f> på gränsen till östra Jerikoområdet.


text:
<f>ⓑ</f> HERREN er Gud lät vattnet i Jordan torka bort framför er tills ni hade gått över, på samma sätt som HERREN er Gud gjorde med Röda havet som han lät torka bort framför oss tills vi hade gått över.


text:
Det gjorde han för att alla folk på jorden ska veta hur stark HERRENS hand är och för att ni alltid ska frukta HERREN er Gud.”


text:
<pb/><f>ⓒ</f> När amoreernas alla kungar på Jordans västra sida och kananeernas alla kungar vid havet nu fick höra hur HERREN hade låtit vattnet i Jordan torka bort framför Israels barn medan vi<f>[21]</f> gick över, försvann deras mod och de hade ingen kraft<f>[22]</f> kvar inför Israels barn.


text:
<pb/><f>ⓓ</f> Vid den tiden sade HERREN till Josua: ”Gör dig flintknivar och omskär Israels barn för andra gången.”


text:
Orsaken till att Josua omskar dem var denna: Alla män som hade dragit ut ur Egypten, alla stridsdugliga män, hade dött under ökenvandringen efter uttåget ur Egypten.


text:
De som hade dragit ut hade alla blivit omskurna, men de som var födda under ökenvandringen efter uttåget ur Egypten var alla oomskurna.


text:
<f>ⓔ</f> Israels barn hade vandrat i öknen i fyrtio år tills hela folket, alla stridsdugliga män som dragit ut ur Egypten, var döda eftersom de inte hade lyssnat till HERRENS röst. Därför svor HERREN att han inte skulle låta dem se det land som han med ed hade lovat deras fäder att ge oss, ett land som flödar av mjölk och honung.


text:
Men deras söner, som han lät komma i deras ställe, dem omskar nu Josua. De var nämligen oomskurna, eftersom de inte hade blivit omskurna under vandringen.


text:
Och HERREN sade till Josua: ”I dag har jag lyft av er Egyptens vanära.” Platsen fick namnet Gilgal,<f>[23]</f> och heter så än i dag.


text:
<pb/><f>ⓕ</f> På kvällen den fjortonde dagen i månaden, medan Israels barn hade sitt läger i Gilgal, firade de påskhögtid på Jerikos hedmarker.


text:
<f>ⓗ</f> Mannat upphörde dagen därpå<f>[24]</f>, när de nu åt av landets säd. Israels barn fick inte manna längre, utan de åt det året av skörden i landet Kanaan.


text:
<pb/><f>ⓘ</f> Medan Josua var vid Jeriko, hände det en gång att han lyfte blicken och fick se en man stå där framför honom med ett draget svärd i sin hand. Då gick Josua fram till honom och frågade honom: ”Tillhör du oss eller våra fiender?”


text:
<f>ⓙ</f> Han svarade: ”Nej, jag är befälhavare över HERRENS här. Nu har jag kommit.” Då föll Josua ner till jorden på sitt ansikte, tillbad och sade till honom: ”Vad har min herre för budskap till sin tjänare?”


text:
<f>ⓚ</f> Befälhavaren över HERRENS här sade då till Josua: ”Ta av dig dina skor<f>[25]</f>, för platsen där du står är helig.” Och Josua gjorde så.


text:
Och HERREN sade till Josua: ”Se, jag har gett Jeriko med dess kung och dess tappra stridsmän i din hand.


text:
Sju präster ska bära sju basuner gjorda av bagghorn framför arken. På sjunde dagen ska ni tåga runt staden sju gånger, och prästerna ska blåsa i basunerna.


text:
När de blåser i baggens horn med utdragen ton och ni hör basunljudet ska hela folket höja ett kraftigt härskri. Då ska stadsmuren störta samman<f>[26]</f> och folket ska storma in över den, var och en rakt fram.”


text:
<pb/>Josua, Nuns son, kallade till sig prästerna och sade till dem: ”Ta förbundsarken och låt sju präster bära sju basuner av bagghorn framför HERRENS ark.”


text:
Till folket sade han: ”Dra ut och tåga runt staden. Den beväpnade styrkan ska gå framför HERRENS ark.”


text:
<pb/>När Josua hade sagt detta till folket, gick de sju prästerna som bar de sju basunerna av bagghorn i väg framför HERREN och blåste i basunerna medan HERRENS förbundsark följde efter dem.


text:
Och den beväpnade styrkan gick framför prästerna som blåste i basunerna, och eftertruppen följde arken medan de blåste i basunerna.


text:
Men Josua hade sagt till folket: ”Höj inget härskri, ge inget ljud ifrån er och säg inte ett ord förrän den dag jag säger till er att ropa. Då ska ni höja härskri.”


text:
Han lät HERRENS ark föras runt staden en gång. Sedan gick de in i lägret och stannade där över natten.


text:
De sju prästerna som bar de sju basunerna av bagghorn framför HERRENS ark gick hela tiden och blåste i basunerna. Den beväpnade styrkan gick framför dem, och eftertruppen följde HERRENS ark medan man blåste i basunerna.


text:
De tågade också andra dagen en gång runt staden och återvände sedan till lägret. Så gjorde de i sex dagar.


text:
<pb/>Men på sjunde dagen steg de upp tidigt, i gryningen, och tågade sedan runt staden sju gånger på samma sätt. Bara den dagen gick de sju gånger runt staden.


text:
Den sjunde gången, när prästerna blåste i basunerna, sade Josua till folket: ”Höj ert härskri, för HERREN har gett er staden!


text:
<f>ⓛ</f> Staden och allt som är i den ska vigas<f>[27]</f> åt förintelse, det tillhör HERREN. Låt bara den prostituerade Rahab och alla som är med henne i huset få leva, för hon gömde spejarna vi sände ut.


text:
<f>ⓜ</f> Ni ska hålla er borta från det som är vigt åt förintelse, så att ni inte själva vigs åt förintelse. Om ni tar något av det vigda blir ni orsak till att Israels läger vigs åt förintelse och ni drar olycka över det.


text:
<f>ⓝ</f> Men allt silver och guld och allt som är av koppar eller järn ska vara helgat åt HERREN och gå till HERRENS skattkammare.”


text:
<pb/><f>ⓞ</f> Då höjde folket ett härskri, och man blåste i basunerna. När folket hörde basunljudet höjde de ett kraftigt härskri. Då störtade murarna samman och folket stormade in i staden, var och en rakt fram, och intog staden.


text:
Med svärd vigde de allt som fanns i staden åt förintelse, män och kvinnor, unga och gamla, oxar, får och åsnor.


text:
<f>ⓟ</f> Men till de båda männen som hade spejat i landet sade Josua: ”Gå in i den prostituerades hus och hämta ut kvinnan därifrån tillsammans med alla som tillhör henne, så som ni har lovat henne med ed.”


text:
Då gick de unga spejarna in och hämtade ut Rahab och hennes far och mor, hennes bröder och alla som tillhörde henne. Hela hennes släkt hämtade de ut och lät dem stanna utanför Israels läger.


text:
Men staden och allt som fanns i den brände de,<f>[28]</f> endast silvret och guldet och det som var av koppar eller järn lade de till skatten i HERRENS hus.


text:
Den prostituerade Rahab och hennes fars hus och alla som tillhörde henne lät Josua leva. Hon bor bland israeliterna än i dag, därför att hon gömde spejarna som Josua hade sänt för att speja vid Jeriko.


text:
<pb/><f>ⓠ</f> Vid den tiden svor Josua en ed<f>[29]</f>. Han sade: ”Förbannad inför HERREN är den man som tar sig för att bygga upp denna stad, Jeriko, på nytt. När han lägger dess grund ska det kosta honom hans förstfödde son, och när han sätter upp dess portar ska det kosta honom hans yngste son.”


text:
<pb/><f>ⓡ</f> Men Israels barn förgrep sig på det som var vigt åt förintelse. Akan, son till Karmi, son till Sabdi, son till Sera av Juda stam, tog av det. Då upptändes HERRENS vrede mot Israels barn.


text:
<pb/><f>ⓢ</f> Josua sände i väg några män från Jeriko till Ai<f>[30]</f>, som ligger vid Bet-Aven öster om Betel. Han sade till dem: ”Gå dit upp och speja i landet.” Männen gav sig i väg och spejade vid Ai.


text:
När de kom tillbaka till Josua sade de till honom: ”Hela folket behöver inte dra upp. Låt tvåtusen eller tretusen gå dit upp och inta Ai. Du behöver inte låta allt folket trötta ut sig med att gå dit, för de är inte många.”


text:
Männen i Ai dödade omkring trettiosex man av dem och förföljde de andra utanför stadsporten ända till Shebarim<f>[31]</f> och slog dem på sluttningen där. Då smälte folkets hjärta och blev som vatten.


text:
<pb/>Josua rev sönder sina kläder och föll ner på sitt ansikte på marken framför HERRENS ark. Där låg han till kvällen, tillsammans med Israels äldste. De strödde stoft på sina huvuden,


text:
och Josua sade: ”O, Herre GUD, varför har du fört detta folk över Jordan för att ge oss i amoreernas hand och förgöra oss? Om vi bara hade nöjt oss med att stanna på andra sidan Jordan!


text:
<f>ⓣ</f> När kananeerna och landets alla invånare får höra detta kommer de att omringa oss och utrota vårt namn från jorden. Vad vill du göra för ditt stora namns skull?”


text:
<f>ⓤ</f> Israel har syndat, de har brutit mot mitt förbund som jag ingått med dem. De har tagit av det som var vigt åt förintelse, de har stulit, ljugit och lagt det stulna bland sina egna ägodelar.


text:
Därför kan inte Israels barn stå emot sina fiender, utan de måste fly för dem, för de har själva blivit vigda åt förintelse. Jag kommer inte att vara med er längre ifall ni inte får bort det vigda från er.


text:
<pb/><f>ⓥ</f> Res dig, helga folket och säg: Helga er till i morgon, för så säger HERREN, Israels Gud: Det finns något som är vigt åt förintelse hos dig, Israel. Du kan inte stå emot dina fiender förrän ni avlägsnar det ifrån er.


text:
Tidigt i morgon ska ni träda fram, stam efter stam. I den stam som HERREN pekar ut ska släkt efter släkt träda fram. I den släkt som HERREN pekar ut ska familj efter familj träda fram. I den familj som HERREN pekar ut ska man efter man träda fram.


text:
<f>ⓦ</f> Den som blir utpekad med det som är vigt åt förintelse ska brännas i eld med allt vad han har, därför att han har brutit mot HERRENS förbund och gjort vad som är en dårskap i Israel.”


text:
<f>ⓧ</f> När han lät Juda släkter träda fram pekade han ut seraiternas släkt. När han lät seraiternas släkt träda fram, man efter man<f>[32]</f>, blev Sabdi utpekad.


text:
När han lät dennes familj träda fram, man efter man, blev Akan utpekad. Han var son till Karmi, son till Sabdi, son till Sera av Juda stam.


text:
Då sade Josua till Akan: ”Min son, ge ära åt HERREN, Israels Gud, och bekänn inför honom. Säg mig vad du har gjort och dölj inget för mig.”


text:
<pb/>Akan svarade Josua: ”Det är sant. Jag har syndat mot HERREN, Israels Gud. Detta är vad jag gjort:


text:
Jag såg bland bytet en dyrbar mantel från Shinar<f>[33]</f> och tvåhundra siklar silver och en guldplatta som vägde femtio siklar,<f>[34]</f> och jag fick begär till det och tog det. Det är gömt i jorden inne i mitt tält med silvret underst.”


text:
<pb/>Då sände Josua några budbärare som skyndade bort till tältet, och där låg det stulna med silvret underst.


text:
Då tog Josua och hela Israel Akan, Seras son, och silvret och manteln och guldplattan och hans söner och döttrar, hans oxar, åsnor och får och hans tält och allt som var hans och förde dem upp till Akors dal.


text:
Och Josua sade: ”Varför drog du olycka över oss? I dag ska HERREN dra olycka över dig.” Sedan stenade hela Israel honom. De brände dem i eld och kastade stenar över dem.


text:
<f>ⓨ</f> Över Akan reste de ett stort stenröse, som finns kvar än i dag. Och HERREN vände sig ifrån sin glödande vrede. Därför fick den platsen namnet Akors dal<f>[35]</f>, som den heter än i dag.


text:
<pb/><f>ⓩ</f> HERREN sade till Josua: ”Var inte rädd och tappa inte modet! Ta med dig allt krigsfolk och bryt upp och dra ut mot Ai. Se, jag har gett kungen i Ai med hans folk, hans stad och hans land i dina händer.


text:
<f>ⓐ</f> Och du ska göra med Ai och dess kung som du gjorde med Jeriko och dess kung, men bytet och boskapen därifrån får ni behålla. Lägg ett bakhåll mot staden på andra sidan av den.”


text:
<pb/>Då bröt Josua upp med allt krigsfolket för att tåga mot Ai. Josua valde ut trettiotusen man, tappra stridsmän, och sände ut dem om natten.


text:
Han befallde dem: ”Lägg er i bakhåll mot staden, på andra sidan av den, men gå inte alltför långt från staden. Och håll er alla beredda.


text:
<f>ⓑ</f> Själv ska jag med allt folk som är kvar hos mig rycka fram mot staden. När de då drar ut mot oss som förra gången ska vi fly för dem.


text:
Då kommer de att förfölja oss tills vi har lockat bort dem från staden. De kommer att säga: Nu flyr de för oss, precis som förra gången.


text:
Men när vi flyr för dem ska ni komma fram ur bakhållet och inta staden, för HERREN er Gud har gett den i er hand.


text:
Och när ni har tagit staden ska ni tända eld på den. Gör som HERREN har sagt. Ge akt på vad jag har befallt.”


text:
Josua sände i väg dem, och de gick och lade sig i bakhåll mellan Betel och Ai, väster om Ai. Men Josua stannade över natten bland folket.


text:
<pb/>Tidigt på morgonen mönstrade Josua folket och drog upp med de äldste i Israel i spetsen för folket till Ai.


text:
Allt det krigsfolk som var kvar hos honom drog upp och ryckte allt närmare tills de kom mitt emot staden. Där slog de läger norr om Ai med dalen mellan sig och Ai.


text:
Och när folket intagit ställning, både lägret norr om staden och de som låg i bakhåll väster om staden, gick Josua den natten fram till mitten av dalen.


text:
När kungen i Ai såg detta, skyndade sig stadens män och han själv med allt sitt folk och drog tidigt på morgonen ut till strid mot Israel, bort till den utsedda platsen framför hedmarken. Han visste inte om bakhållet mot honom på andra sidan staden.


text:
Då kallade man samman allt folket i staden för att förfölja dem, och de förföljde Josua och lockades bort från staden.


text:
Inte en enda man blev kvar i Ai eller i Betel, alla drog ut efter Israel och lämnade staden öppen när de förföljde Israel.


text:
<pb/>Och HERREN sade till Josua: ”Räck ut spjutet<f>[36]</f> i din hand mot Ai, för jag ska ge staden i din hand.” Då räckte Josua ut spjutet i sin hand mot staden.


text:
Och de som låg i bakhåll reste sig snabbt från sin plats och skyndade i väg, så snart han räckte ut sin hand, och de nådde staden och intog den och skyndade sig att sätta eld på den.


text:
När då männen från Ai vände sig om, fick de se hur rök från staden steg upp mot himlen. Och de hade ingen möjlighet att fly åt vare sig ena eller andra hållet, eftersom folket som hade flytt mot öknen nu vände sig mot sina förföljare.


text:
När Josua och hela Israel såg att de som legat i bakhåll hade intagit staden och att röken steg från staden, vände de om och slog ner männen från Ai.


text:
<f>ⓒ</f> De andra drog ut från staden emot dem, så att de hamnade mitt emellan israeliterna och hade dem på båda sidor om sig. Man nergjorde dem och lät ingen överleva eller komma undan.


text:
<pb/>När Israel hade dödat Ais alla invånare ute på fältet och i öknen dit de förföljt dem, och alla hade fallit för svärd och blivit nergjorda, vände alla israeliterna tillbaka till Ai och slog det med svärd.


text:
<f>ⓓ</f> Josua drog inte tillbaka sin hand som han räckt ut spjutet med förrän alla Ais invånare hade blivit tillintetgjorda.


text:
Bara boskapen och bytet som Israel hade tagit från den staden behöll man, enligt den befallning HERREN hade gett Josua.


text:
Och Josua brände Ai och gjorde det till en grushög för evig tid, till en ödemark, som det är ännu i dag.


text:
<f>ⓔ</f> Kungen i Ai lät han hänga upp på en påle, och där fick han hänga till kvällen. När solen gick ner tog man på Josuas befallning ner hans döda kropp från pålen och kastade den vid ingången till stadsporten. De reste ett stort stenröse över den, och det finns kvar än i dag.


text:
<pb/><f>ⓕ</f> Vid den tiden byggde Josua ett altare åt HERREN, Israels Gud, på berget Ebal,<f>[37]</f>


text:
<f>ⓖ</f> så som HERRENS tjänare Mose hade befallt Israels barn och det var föreskrivet i Moses lagbok<f>[38]</f>: ett altare av ohuggna stenar som inte var bearbetade med järn. På det offrade de brännoffer åt HERREN och slaktade gemenskapsoffer.


text:
<f>ⓗ</f> Där på stenarna lät Josua göra en avskrift<f>[39]</f> av den lag som Mose hade skrivit inför Israels barn.


text:
<f>ⓘ</f> Hela Israel med dess äldste och förmän och domare stod på båda sidor om arken, med de levitiska prästerna som bar HERRENS förbundsark framför sig. Den ena hälften av folket, både främlingar och infödda, stod vänd mot berget Gerissim och den andra hälften mot berget Ebal, i enlighet med vad HERRENS tjänare Mose<f>[40]</f> tidigare hade befallt för att välsigna Israels folk.


text:
<pb/><f>ⓙ</f> Därefter läste han upp alla lagens ord, välsignelsen och förbannelsen, allt så som det var skrivet i lagboken.


text:
<f>ⓚ</f> Inte ett ord av allt det som Mose hade befallt underlät Josua att läsa upp inför Israels hela församling med kvinnor och barn och de främlingar som följde dem.


text:
<pb/><f>ⓛ</f> När alla kungarna på andra sidan Jordan, i Bergsbygden, i Låglandet och i hela Kustlandet vid Stora havet upp mot Libanon hörde vad som hade hänt hetiterna, amoreerna, kananeerna, perisseerna, hiveerna och jebusiterna,


text:
handlade de för sin del med list: De gick i väg och påstod sig vara sändebud. De lade utslitna packsäckar på sina åsnor, och utslitna, sönderspruckna och lagade vinsäckar av skinn,


text:
och tog utslitna, lappade skor på fötterna och klädde sig i utslitna kläder. Dessutom var allt bröd de tog med sig som reskost torrt och smuligt.


text:
<pb/>De kom till Josua i lägret vid Gilgal och sade till honom och till Israels män: ”Vi kommer från ett avlägset land. Slut förbund med oss.”


text:
<f>ⓝ</f> Men Israels män svarade hiveerna: ”Kanske bor ni här mitt ibland oss. Hur skulle vi då kunna sluta förbund med er?”


text:
Då sade de till Josua: ”Vi är dina tjänare.” Josua frågade dem: ”Vilka är ni, och varifrån kommer ni?”


text:
De svarade: ”Dina tjänare har kommit från ett mycket avlägset land för HERREN din Guds namns skull. Vi har hört ryktet om honom och allt han har gjort i Egypten,


text:
<f>ⓞ</f> och allt han har gjort med amoreernas båda kungar på andra sidan Jordan, med kung Sichon i Heshbon och kung Og i Bashan som bodde i Ashtarot.


text:
Därför sade våra äldste och alla invånare i vårt land till oss: Ta med er reskost och gå och möt dem och säg till dem: Vi är era tjänare, slut nu förbund med oss.’


text:
Det här brödet var nybakat när vi tog med det hemifrån till reskost, den dag vi gav oss i väg för att gå till er. Men se, nu är det torrt och smuligt.


text:
De här vinsäckarna var nya när vi fyllde dem, och se, nu är de sönderspruckna. Och kläderna och skorna vi har på oss har blivit utslitna under vår mycket långa resa.”


text:
<f>ⓠ</f> Och Josua lovade dem fred och ingick förbund med dem att de skulle få leva, och församlingens furstar gav dem sin ed.


text:
<pb/>Men när tre dagar hade gått sedan de ingått förbund med dem, fick de höra att männen var deras grannar och att de bodde mitt ibland dem.


text:
Då bröt Israels barn upp och kom på tredje dagen till deras städer, och dessa var Gibeon, Kefira, Beerot och Kirjat-Jearim.


text:
Men Israels barn angrep dem inte, eftersom församlingens furstar hade gett dem sin ed vid HERREN, Israels Gud. Men hela församlingen klagade på furstarna.


text:
<f>ⓡ</f> Då svarade alla furstarna hela församlingen: ”Vi har gett dem vår ed vid HERREN, Israels Gud. Nu kan vi inte röra dem.


text:
<f>ⓢ</f> Så här ska vi göra med dem: Vi ska låta dem leva, så att inte vreden kommer över oss på grund av den ed vi gav dem.”


text:
De fortsatte: ”Låt dem leva.” Och de blev vedhuggare och vattenbärare åt hela församlingen såsom furstarna hade sagt till dem.


text:
<pb/>Josua kallade dem till sig och sade: ”Varför har ni lurat oss och sagt att ni bor mycket långt bort från oss, fastän ni bor mitt ibland oss?


text:
Nu är ni under förbannelse. Ni ska aldrig upphöra att vara slavar, vedhuggare och vattenbärare vid min Guds hus.”


text:
<f>ⓣ</f> De svarade Josua: ”Dina tjänare hade hört berättas hur HERREN din Gud hade befallt sin tjänare Mose att ge er hela detta land och förgöra landets alla invånare för er. Vi fruktade starkt för våra liv på grund av er, därför gjorde vi detta.


text:
<pb/>På den dagen gjorde Josua dem till vedhuggare och vattenbärare åt församlingen och vid Herrens altare, på den plats han skulle utvälja. Så är de än i dag.


text:
<pb/><f>ⓤ</f> Men Adoni-Sedek,<f>[43]</f> kungen i Jerusalem, fick höra att Josua hade intagit Ai och vigt det åt förintelse, och att han hade gjort med Ai och dess kung på samma sätt som han gjort med Jeriko och dess kung, och att invånarna i Gibeon hade ingått fred med Israel och fick bo mitt ibland dem.


text:
Adoni-Sedek och hans folk var mycket rädda, för Gibeon var en stor stad, som en av kungastäderna, större än Ai, och alla dess män var tappra krigare.


text:
<pb/>Därför sände Adoni-Sedek, kungen i Jerusalem, bud till kung Hoham i Hebron, till kung Piram i Jarmut, till kung Jafia i Lakish och till kung Debir i Eglon och lät säga:


text:
”Kom upp till mig och hjälp mig så att vi kan slå gibeoniterna, för de har ingått fred med Josua och Israels barn.”


text:
Då samlades de fem amoreiska kungarna — kungen i Jerusalem, kungen i Hebron, kungen i Jarmut, kungen i Lakish och kungen i Eglon — och drog upp dit med alla sina härar och belägrade Gibeon och angrep det.


text:
<pb/>Men gibeoniterna sände bud till Josua i lägret vid Gilgal: ”Dra inte bort din hand från dina tjänare, utan kom upp till oss fort och rädda oss och hjälp oss. Kungarna över amoreerna som bor i bergsbygden har alla förenat sig mot oss.”


text:
<f>ⓥ</f> HERREN sade till Josua: ”Var inte rädd för dem, för jag har gett dem i dina händer. Ingen av dem ska kunna stå dig emot.”


text:
<pb/><f>ⓦ</f> Och HERREN lät dem drabbas av panik inför Israel och tillfogade dem ett stort nederlag vid Gibeon och förföljde dem på vägen upp till Bet-Horon och dödade dem ända till Aseka och Mackeda.


text:
<f>ⓧ</f> Och när de under sin flykt för Israel hade kommit till sluttningen som går ner från Bet-Horon, lät HERREN stora stenar falla över dem från himlen, hela vägen till Aseka, så att de dog. De som dödades genom hagelstenarna var fler än de som Israels barn dödade med svärd.


text:
<pb/>På den dagen då HERREN gav amoreerna i israeliternas våld talade Josua till HERREN inför hela Israel: <pb/>”Sol, stå stilla i Gibeon, <pb/><t>måne, i Ajalons dal!”</t>


text:
<pb/><f>ⓨ</f> Och solen stod stilla <pb/><t>och månen blev stående</t> <t>tills folket hade hämnats</t> <t>på sina fiender.</t> <pb/>Detta står skrivet i ”Den redliges bok<f>[44]</f>”. Solen blev stående mitt på himlen och gjorde sig ingen brådska att gå ner för att fullborda dagen.


text:
Aldrig har någon dag varit som denna, varken förr eller senare, då HERREN lyssnade till en mans ord. HERREN stred för Israel.


text:
Men ni andra, stanna inte utan förfölj era fiender och förgör dem som blir efter. Låt dem inte komma in i sina städer, för HERREN er Gud har gett dem i er hand.”


text:
<pb/>När Josua och Israels barn hade tillfogat dem ett mycket stort nederlag och dödat dem — utom några som lyckades rädda sig och komma in i de befästa städerna —


text:
vände allt folket välbehållet tillbaka till Josua i lägret vid Mackeda. Ingen vågade säga ett ord mot Israels barn.


text:
De gjorde så och förde ut de fem kungarna från grottan till honom: Jerusalems kung, Hebrons kung, Jarmuts kung, Lakishs kung och Eglons kung.


text:
När de hade fört ut kungarna till Josua, kallade han till sig alla Israels män och sade till befälhavarna för krigsfolket som hade varit med honom: ”Kom fram och sätt era fötter på dessa kungars nackar.” De kom fram och satte sina fötter på deras nackar.<f>[45]</f>


text:
Sedan sade Josua till dem: ”Var inte rädda eller förskräckta, utan var starka och frimodiga. Så här ska HERREN göra med alla fiender som ni kommer i strid med.”


text:
<f>ⓩ</f> Därefter högg Josua ihjäl dem och hängde upp dem på fem pålar, och där fick de hänga till kvällen<f>[46]</f>.


text:
Men vid solnedgången togs de på Josuas befallning ner från pålarna och kastades in i grottan där de hade varit gömda. Framför ingången till grottan lade man stora stenar som ligger kvar där än i dag.


text:
<pb/>Den dagen intog Josua Mackeda<f>[47]</f> och slog dess invånare och kung med svärd. Han vigde dem åt förintelse, alla som var därinne, och lät ingen komma undan. Han gjorde med kungen i Mackeda så som han hade gjort med kungen i Jeriko.


text:
HERREN gav också Libna och dess kung i Israels hand och de slog invånarna med svärd, alla som var därinne, och lät ingen komma undan. Han gjorde med dess kung på samma sätt som han hade gjort med kungen i Jeriko.


text:
HERREN gav Lakish i Israels hand, så att de intog staden på andra dagen. De slog dess invånare med svärd, alla som var därinne, så som de hade gjort med Libna.


text:
<pb/>Då drog Horam, kungen i Gezer, upp för att hjälpa Lakish. Men Josua slog honom och hans folk och lät ingen av dem komma undan.


text:
De intog det samma dag och slog dess invånare med svärd. Alla som var därinne vigde han åt förintelse den dagen, så som han hade gjort med Lakish.


text:
Och de intog staden och slog dess invånare och dess kung med svärd, likaså alla dess lydstäder och alla som var i dem. Han lät ingen komma undan, så som han hade gjort med Eglon. Han vigde staden åt förintelse med alla som var därinne.


text:
Han intog det med dess kung och alla dess lydstäder, och de slog deras invånare med svärd. De vigde alla som var därinne åt förintelse. Ingen lät han komma undan. Han gjorde med Debir och dess kung så som han hade gjort med Hebron och som han hade gjort med Libna och dess kung.


text:
<pb/><f>ⓐ</f> Så erövrade Josua hela landet, Bergsbygden, Negev, Låglandet och Bergssluttningarna och slog alla kungar där, ingen lät han komma undan. Han vigde allt som andades åt förintelse, så som HERREN, Israels Gud, hade befallt.


text:
<f>ⓑ</f> Josua slog allt som fanns mellan Kadesh-Barnea och Gaza, liksom hela landet Goshen<f>[48]</f> ända till Gibeon.


text:
<pb/>När Jabin, kungen i Hasor<f>[49]</f>, hörde detta, sände han bud till kung Jobab i Madon<f>[50]</f> och till kungen i Shimron och kungen i Aksaf


text:
och till de kungar som bodde norrut, i Bergsbygden och på Hedmarken, söder om Kinneret<f>[51]</f> och i Låglandet, likaså i Nafot-Dor, västerut,


text:
vidare till kananeerna österut och västerut, amoreerna, hetiterna, perisseerna och jebusiterna i Bergsbygden, likaså till hiveerna, nedanför Hermon i Mispalandet.


text:
Dessa drog ut med alla sina härar, en folkskara så talrik som sanden på havets strand, och med ett stort antal hästar och vagnar.


text:
Alla dessa kungar möttes, och de kom och slog läger tillsammans vid Meroms vatten för att strida mot Israel.


text:
<pb/>Men HERREN sade till Josua: ”Var inte rädd för dem, för i morgon vid denna tid ska jag själv överlämna dem alla slagna åt Israel. Du ska skära av hälsenorna på deras hästar och deras vagnar ska du bränna upp i eld.”


text:
<f>ⓒ</f> Och HERREN gav dem i Israels hand. De slog dem och förföljde dem ända till Stora Sidon, till Misrefot-Majim och till Mispadalen på östra sidan. De slog dem tills ingen överlevande fanns kvar.


text:
Josua gjorde med dem så som HERREN hade befallt honom. Han lät skära av hälsenorna på deras hästar och brände deras vagnar i eld.


text:
<pb/>Vid den tiden vände Josua tillbaka och intog Hasor och dödade dess kung med svärd. Hasor var tidigare huvudstad för alla dessa riken.


text:
Alla som var i staden dödades med svärd. Han vigde dem åt förintelse, ingen som andades lämnades kvar, och Hasor brände han upp i eld.


text:
<pb/><f>ⓓ</f> Josua intog alla dessa kungars städer och slog dem och deras kungar med svärd. Han utrotade dem helt, så som HERRENS tjänare Mose hade befallt.


text:
Men Israel brände inte någon av de städer som låg på höjder med undantag av Hasor, som Josua brände ner.


text:
Allt byte från dessa städer liksom boskapen tog Israels barn för egen del, men alla människor i dem dödade de med svärd tills de hade förintat dem. De lät ingenting som andades finnas kvar.


text:
<f>ⓔ</f> Som HERREN hade befallt sin tjänare Mose, så hade Mose befallt Josua, och så gjorde Josua. Han lämnade ingenting ogjort av allt det som HERREN hade befallt Mose.


text:
<pb/><f>ⓕ</f> Och Josua intog hela detta land: Bergsbygden, hela Negev och hela landet Goshen, Låglandet och Hedmarken liksom Israels bergsbygd och dess lågland,


text:
landet från Halakberget, som höjer sig mot Seir, ända till Baal-Gad i Libanondalen nedanför berget Hermon. Alla kungar där tog han till fånga och slog dem till döds.


text:
<pb/><f>ⓗ</f> Förutom de hiveer som bodde i Gibeon fanns det ingen stad som ingick fred med Israels barn, utan de intog dem alla med strid.


text:
<f>ⓘ</f> Det kom från HERREN att de förhärdade sina hjärtan och gick ut i strid mot Israel, för att han skulle viga dem åt förintelse och inte visa dem nåd. I stället skulle han utrota dem så som HERREN hade befallt Mose.


text:
<pb/><f>ⓙ</f> Vid denna tid begav sig Josua i väg och utrotade anakiterna<f>[52]</f> från Bergsbygden, från Hebron, Debir och Anab, från hela Juda bergsbygd och hela Israels bergsbygd. Josua vigde både dem och deras städer åt förintelse.


text:
<f>ⓚ</f> Inga anakiter lämnades kvar i Israels barns land. Det var bara i Gaza, Gat och Ashdod som några blev kvar.


text:
<pb/>Så intog Josua hela landet, så som HERREN hade lovat Mose. Och Josua gav det till arvedel åt Israel, efter deras avdelningar och stammar. Landet hade nu ro från krig.


text:
<pb/>Dessa är de kungar i landet som Israels barn besegrade och vilkas land de tog i besittning på andra sidan Jordan, på östra sidan, landet från floden Arnon till berget Hermon, liksom hela Hedmarken på östra sidan:


text:
<f>ⓛ</f> Sichon, amoreernas kung, som bodde i Heshbon och regerade över landet från Aroer vid floden Arnons strand och från dalens mitt samt över ena hälften av Gilead till floden Jabbok, som är ammoniternas gräns.


text:
<f>ⓜ</f> Han regerade också över Hedmarken upp till Kinneretsjön, på östra sidan, och ner till Hedmarkshavet, Döda havet, på östra sidan, åt Bet-Hajeshimot till, och längre söderut till trakten nedanför Pisgas sluttningar.


text:
<pb/><f>ⓝ</f> Vidare intog de Ogs<f>[53]</f> område. Han var kung i Bashan och en av de sista rafaeerna<f>[54]</f>, och bodde i Ashtarot och Edrei.


text:
Han regerade över Hermons bergsbygd och över Salka och hela Bashan till geshureernas och maakateernas område, likaså över andra hälften av Gilead, till kung Sichons område i Heshbon.


text:
<pb/><f>ⓞ</f> HERRENS tjänare Mose och Israels barn besegrade dem, och HERRENS tjänare Mose gav landet till besittning åt rubeniterna, gaditerna och ena hälften av Manasse stam.


text:
<pb/>Dessa är de kungar i landet som Josua och Israels barn besegrade på andra sidan Jordan, på västra sidan, från Baal-Gad i Libanondalen ända till Halakberget som höjer sig mot Seir. Josua gav detta land till besittning åt Israels stammar efter deras avdelningar:


text:
Bergsbygden, Låglandet, Hedmarken och Bergssluttningarna, Öknen och Negev, hetiternas, amoreernas, kananeernas, perisseernas, hiveernas och jebusiternas land.


text:
<pb/>Josua var nu gammal och hade nått hög ålder<f>[55]</f>, och HERREN sade till honom: ”Du är gammal och har nått hög ålder, men det finns mycket kvar av landet att inta.


text:
<f>ⓟ</f> Detta är vad som återstår av landet: filisteernas<f>[56]</f> alla områden och hela geshureernas<f>[57]</f> land.


text:
Allt som finns mellan Shihor<f>[58]</f> öster om Egypten och Ekrons område norrut räknas nämligen till Kanaans land, det som filisteernas fem furstar i Gaza, Ashdod, Ashkelon, Gat och Ekron har, likaså aveernas område,


text:
och gebaleernas land samt hela Libanontrakten österut, från Baal-Gad vid berget Hermon ända dit där vägen går till Hamat,


text:
<f>ⓠ</f> alla invånarna i bergsbygden från Libanon ända till Misrefot-Majim, alla sidonier. Dessa ska jag själv driva undan för Israels barn. Men du ska fördela landet till arvedel åt Israel genom lottkastning, som jag har befallt dig.


text:
<pb/><f>ⓡ</f> Tillsammans med Manasse hade också rubeniterna och gaditerna fått sin arvedel, den som Mose gav dem<f>[59]</f> på andra sidan Jordan, på östra sidan, just så som HERRENS tjänare Mose gav den åt dem:


text:
landet från Aroer, vid floden Arnons strand, och från staden i dalens mitt, likaså hela Medebaslätten ända till Dibon,


text:
tillsammans med alla andra städer som hade tillhört Sichon, amoreernas kung som regerade i Heshbon, ända till ammoniternas område,


text:
vidare Gilead och geshureernas och maakateernas område och hela Hermons bergsbygd och hela Bashan ända till Salka,


text:
<f>ⓢ</f> hela Ogs rike i Bashan, Og som regerade i Ashtarot och Edrei och som levde kvar som en av de sista rafaeerna, sedan Mose hade slagit och fördrivit dem.


text:
Men Israels barn fördrev inte geshureerna och maakateerna. Därför bodde också geshureer och maakateer kvar bland Israels barn, som de gör än i dag.


text:
<pb/><f>ⓣ</f> Men åt Levi stam gav han inte någon arvedel. Eldsoffren<f>[60]</f> åt HERREN, Israels Gud, är hans arvedel, som han hade sagt honom.


text:
De fick området från Aroer, vid floden Arnons strand, och från staden i dalens mitt, liksom hela slätten vid Medeba,


text:
<f>ⓤ</f> alla städerna på slätten, hela riket efter amoreernas kung Sichon som regerade i Heshbon. Denne och de midjanitiska furstarna Evi, Rekem, Sur, Hur och Reba, Sichons lydfurstar, som bodde där i landet, hade blivit slagna av Mose.


text:
<f>ⓥ</f> Spåmannen Bileam,<f>[61]</f> Beors son, dödades också med svärd av Israels barn tillsammans med andra som blev slagna av dem.


text:
Gränsen för Rubens barn var Jordan, som utgjorde gränslinje. Detta är Rubens barns arvedel efter deras släkter, städerna med sina byar.


text:
De fick som sitt område Jazer och alla städer i Gilead och hälften av ammoniternas land, till det Aroer som ligger mitt emot Rabba,


text:
samt i dalen följande: Bet-Haram, Bet-Nimra, Suckot och Safon, resten av riket från kung Sichon i Heshbon intill Jordan, som utgjorde gränsen, upp till änden av Kinneretsjön, landet på andra sidan Jordan, på östra sidan.


text:
<pb/>Detta är vad Mose gav åt ena hälften av Manasse stam, så att denna hälft av Manasse barns stam fick land efter sina släkter.


text:
<f>ⓦ</f> Deras område utgjordes av landet från Mahanajim, hela Bashan, hela riket efter Og som var kung i Bashan, med alla Jairs byar i Bashan, sextio städer,


text:
<f>ⓧ</f> och halva Gilead med Ashtarot och Edrei, Ogs huvudstäder i Bashan. Detta fick barnen till Makir, Manasses son, nämligen ena hälften av Makirs barn efter deras släkter.


text:
<pb/>Dessa var de arvslotter som Mose utskiftade på Moabs hedar, på andra sidan Jordan mitt emot Jeriko, på östra sidan.


text:
Men åt Levi stam gav Mose inte någon arvedel. HERREN, Israels Gud, är deras arvedel, så som han har sagt dem.


text:
<pb/><f>ⓨ</f> Detta är de arvslotter som Israels barn fick i Kanaans land, de som prästen Eleasar och Josua, Nuns son, och huvudmännen för familjerna inom israeliternas stammar utskiftade åt dem.


text:
<f>ⓩ</f> Arvslotterna fördelades genom lottkastning, så som HERREN hade befallt genom Mose angående de nio stammarna och den ena halva stammen.


text:
<f>ⓐ</f> De två övriga stammarna och den andra halva stammen hade nämligen av Mose fått sin arvedel på andra sidan Jordan, men åt leviterna hade han inte gett någon arvedel bland dem.


text:
<f>ⓑ</f> Josefs barn utgjorde nämligen två stammar, Manasse och Efraim. Och åt leviterna gavs inte någon särskild del av landet, utan bara städer att bo i med tillhörande betesmarker för deras boskap och deras övriga egendom.


text:
<pb/><f>ⓒ</f> Juda barn trädde fram inför Josua i Gilgal, och kenisiten Kaleb,<f>[62]</f> Jefunnes son, sade till honom: ”Du vet vad HERREN sade till gudsmannen Mose om mig och dig i Kadesh-Barnea.


text:
<f>ⓓ</f> Jag var fyrtio år när HERRENS tjänare Mose sände i väg mig från Kadesh-Barnea för att speja i landet, och jag lämnade sedan rapport efter mitt hjärtas mening.


text:
<f>ⓔ</f> Mina bröder, som hade varit med mig däruppe, fick folkets hjärtan att bäva, men jag följde i allt HERREN min Gud.


text:
<f>ⓕ</f> Då svor Mose den dagen en ed och sade: Det land som dina fötter har beträtt ska i sanning vara arvedel åt dig och dina barn för evig tid, därför att du i allt har följt HERREN min Gud.


text:
Och se, nu har HERREN som han lovat låtit mig leva dessa fyrtiofem år, sedan HERREN talade detta till Mose när Israel vandrade i öknen. Se, jag är nu åttiofem år<f>[63]</f>.


text:
Än i dag är jag lika stark som den dag Mose sände i väg mig. Som min kraft var då, så är den än i dag när det gäller att strida, dra ut och komma hem.


text:
Ge mig nu denna bergsbygd som Herren lovade den dagen. Du hörde själv att anakiterna bor där med stora och befästa städer. Om bara HERREN är med mig, ska jag fördriva dem så som HERREN har lovat.”


text:
Kenisiten Kaleb, Jefunnes son, fick därför Hebron till arvedel, så som det är än i dag, därför att han i allt följde HERREN, Israels Gud.


text:
Men Hebron hette tidigare Kirjat-Arba, efter den störste mannen bland anakiterna. <pb/>Landet hade nu ro från krig.


text:
<pb/><f>ⓗ</f> Juda barns stam fick efter sina släkter sin lott söderut intill Edoms gräns, intill öknen Zin, längst ner i söder.


text:
gick vidare söder om Skorpionhöjden och fram till Zin. Sedan drog den sig upp söder om Kadesh-Barnea, förbi Hesron och upp till Addar och böjde sedan av mot Karka.


text:
Den fortsatte mot Asmon och sammanföll med Egyptens bäckravin och slutade ute vid havet. Detta ska vara er gräns<f>[64]</f> i söder.


text:
<pb/>Gränsen i öster var Döda havet ända till Jordans utlopp. Gränsen på norra sidan började vid den vik av detta hav där Jordan har sitt utlopp.


text:
<f>ⓘ</f> Därifrån drog sig gränsen upp mot Bet-Hogla och gick fram norr om Bet-Haaraba. Vidare drog sig gränsen upp till Rubens son Bohans sten.


text:
Därefter drog sig gränsen upp till Debir från Akors dal i nordlig riktning mot det Gilgal som ligger mitt emot Adummimhöjden, söder om bäckravinen. Sedan gick gränsen fram till Shemeshkällans vatten och så till Rogelskällan.


text:
Vidare drog sig gränsen uppåt Hinnoms sons dal, söder om Jebus höjd, alltså Jerusalem. Därefter drog sig gränsen upp till toppen av det berg som ligger mitt emot Hinnoms dal<f>[65]</f>, västerut, i norra änden av Refaimdalen.


text:
Från toppen av detta berg drog sig gränsen fram till Neftoavattnets källa och vidare till städerna i Efrons bergsbygd. Sedan drog sig gränsen till Baala, alltså Kirjat-Jearim.


text:
Från Baala böjde sig gränsen åt väster mot Seirs bergsbygd och gick fram till Jearims bergshöjd, alltså Kesalon, norr om denna, och gick så ner till Bet-Shemesh och framför Timna.


text:
Vidare gick gränsen till Ekrons höjd, norrut. Därefter drog sig gränsen till Shickeron, gick så framför berget Baala och därifrån ut till Jabneel. Sedan gick gränsen ut vid havet.


text:
Gränsen i väster var Stora havets kustlinje. <pb/>Dessa var Judas barns gränser runt omkring, efter deras släkter.


text:
<pb/><f>ⓙ</f> Men åt Kaleb, Jefunnes son, gavs enligt HERRENS befallning till Josua en särskild del bland Juda barn, nämligen Arbas, Anaks fars, stad, alltså Hebron.


text:
Och Kaleb sade: ”Den som angriper Kirjat-Sefer och intar det ska jag ge min dotter Aksa till hustru.”


text:
<f>ⓛ</f> När då Otniel<f>[66]</f>, son till Kenas, Kalebs bror, intog det, gav Kaleb honom sin dotter Aksa till hustru.


text:
Och när hon kom till honom, övertalade hon honom att begära ett stycke åkermark av hennes far. Och hon steg ner från åsnan. Då sade Kaleb till henne: ”Vad önskar du?”


text:
Hon svarade: ”Ge mig en avskedsgåva. Eftersom du har gift bort mig till det torra Negev får du också ge mig vattenkällor.” Då gav han henne Övre och Nedre källorna.


text:
<pb/>Vidare Ashdod med dess städer och byar, Gaza med dess städer och byar ända till Egyptens bäckravin och fram till Stora havet som utgjorde gränsen.


text:
<pb/><f>ⓜ</f> Men jebusiterna som bodde i Jerusalem kunde Juda barn inte driva bort. Därför bodde också jebusiterna kvar bland Juda barn i Jerusalem, så som de gör än i dag.


text:
<pb/>Den lott som tillföll Josefs barn sträckte sig från Jordan vid Jeriko till Jerikos vatten österut, genom öknen som går upp från Jeriko till bergsbygden mot Betel.


text:
Därefter gick den västerut ner till jafletiternas område, ända till Nedre Bet-Horons område och till Gezer. Sedan gick den ut vid havet.


text:
<pb/>Efraims barn fick, efter sina släkter, dessa gränser: Gränsen för deras arvedel i öster gick från Atrot-Addar till Övre Bet-Horon.


text:
Sedan gick gränsen ut vid havet. I norr var Mikmetat gräns. Därifrån böjde sig gränsen österut till Taanat-Shilo och fortsatte österut till Janoa.


text:
Från Tappua gick gränsen västerut till bäcken Kana och gick sedan ut vid havet. Detta blev arvedelen för Efraims barns stam efter deras släkter.


text:
<f>ⓞ</f> Dit hörde också de städer som avdelades åt Efraims barn inom Manasses barns arvedel, alla dessa städer med sina byar.


text:
<f>ⓟ</f> Men de fördrev inte kananeerna som bodde i Gezer. Därför bodde också kananeerna kvar bland Efraims barn, som de gör än i dag, men de blev arbetspliktiga tjänare under dem.


text:
<pb/><f>ⓠ</f> Denna lott tillföll Manasse stam, eftersom Manasse var Josefs förstfödde. Makir, Manasses förstfödde, Gileads far, fick Gilead och Bashan, eftersom han var en stridsman.


text:
Manasses övriga barn fick också land efter sina släkter: Abiesers barn, Heleks barn, Asriels barn, Shekems barn, Hefers barn och Shemidas barn. Dessa var Manasses, Josefs sons, manliga avkomlingar efter deras släkter.


text:
<pb/><f>ⓡ</f> Men Selofhad, son till Hefer, son till Gilead, son till Makir, son till Manasse, hade inga söner utan endast döttrar. Hans döttrar hette Mahla, Noa, Hogla, Milka och Tirsa.


text:
De trädde fram inför prästen Eleasar och Josua, Nuns son, och inför furstarna och sade: ”HERREN befallde Mose att ge oss en arvedel bland våra bröder.” Då gav man dem enligt HERRENS befallning en arvedel bland deras farbröder.


text:
Alltså blev det tio delar som tillföll Manasse — förutom Gileads land och Bashan på andra sidan Jordan —


text:
<f>ⓢ</f> eftersom Manasses döttrar fick en arvedel bland hans söner. Men Gileads land hade Manasses övriga barn fått.


text:
<pb/>Området för Manasse gick från Asher till Mikmetat, som ligger öster om Shekem. Därefter gick gränsen åt höger, till invånarna i En-Tappua<f>[70]</f>.


text:
Tappuas land tillhörde nämligen Manasse, men själva Tappua, inemot Manasses gräns, tillhörde Efraims barn.


text:
<f>ⓣ</f> Och gränsen gick ner till bäcken Kana. Städerna söder om bäcken hörde till Efraim, fastän de låg bland Manasses städer. Manasses gräns gick vidare norr om bäcken och sedan ut vid havet.


text:
Det som låg söder om den tillhörde Efraim, men det som låg norr om den tillhörde Manasse, och deras gräns var havet. I norr nådde de till Asher och i öster till Isaskar.


text:
Inom Isaskar och Asher fick Manasse Bet-Shan med underlydande orter, Jibleam med underlydande orter, invånarna i Dor med underlydande orter, invånarna i En-Dor med underlydande orter, invånarna i Taanak med underlydande orter, invånarna i Megiddo med underlydande orter, de tre höjdernas landskap.


text:
<pb/><f>ⓤ</f> Men Manasses barn kunde inte inta dessa städer, utan kananeerna lyckades hålla sig kvar där i landet.


text:
<pb/>Josefs barn sade till Josua. ”Varför har du gett oss endast en lott och ett skifte till arvedel, fastän vi är ett talrikt folk som HERREN hittills har välsignat?”


text:
Då svarade Josua dem: ”Om du är ett talrikt folk, dra upp till skogsbygden och röj dig mark där i perisseernas och rafaeernas land, eftersom Efraims bergsbygd är för trång för dig.”


text:
<f>ⓥ</f> Men Josefs barn sade: ”Bergsbygden räcker inte för oss. Och alla kananeer som bor på slätten har järnbeslagna stridsvagnar,<f>[71]</f> både de som bor i Bet-Shan med underlydande orter och de som bor på Jisreelslätten.”


text:
Josua sade till Josefs hus, till Efraim och Manasse: ”Du är ett talrikt folk och har stor kraft. Du ska inte ha endast en lott,


text:
utan du ska få en bergsbygd som också är en skogsbygd. Men du ska röja upp den så att till och med dess utkanter kommer att tillhöra dig. Du ska fördriva kananeerna, även om de har järnbeslagna vagnar och är starka.”


text:
<pb/><f>ⓦ</f> Och Israels barns hela församling samlades i Shilo<f>[72]</f> och satte upp uppenbarelsetältet där. Landet var nu kuvat inför dem,


text:
Därför sade Josua till Israels barn: ”Hur länge ska ni vänta med att gå och inta det land som HERREN, era fäders Gud, har gett er?


text:
Utse åt er tre män från varje stam, så ska jag sända i väg dem. De ska genomkorsa landet och göra en beskrivning<f>[73]</f> över det efter vars och ens arvedel och sedan komma tillbaka till mig.


text:
De ska dela upp landet i sju delar. Juda ska vara kvar i sitt område i söder och Josefs hus förbli vid sitt område i norr.


text:
När ni har gjort en beskrivning över landet i sju delar ska ni komma med den hit till mig, så ska jag kasta lott för er här inför HERREN vår Gud.


text:
<f>ⓧ</f> Leviterna får ingen del bland er, eftersom HERRENS prästtjänst är deras arvedel. Och Gad och Ruben och ena hälften av Manasse stam har redan fått sin arvedel på andra sidan Jordan, på östra sidan, den arvedel som Herrens tjänare Mose gav dem.”


text:
<pb/>Då bröt männen upp och gick. Josua befallde dem att de skulle göra en beskrivning över landet. Han sade: ”Gå i väg och genomkorsa landet och gör en beskrivning över det, och vänd sedan tillbaka till mig, så ska jag kasta lott för er här inför HERREN i Shilo.”


text:
Männen gav sig av och vandrade genom landet och gjorde en beskrivning över det i en bok i sju delar, stad efter stad, och kom sedan tillbaka till Josua i lägret vid Shilo.


text:
Och Josua kastade lott för dem i Shilo inför HERREN, och Josua utskiftade där landet åt Israels barn, åt varje stam dess del.


text:
<pb/>När lotten drogs för benjaminiternas stam, efter deras släkter, föll den så att det område som lotten gav dem låg mellan Juda barns och Josefs barns områden.


text:
Deras gräns på norra sidan började vid Jordan, och gränsen drog sig upp mot Jerikos höjd i norr och uppåt bergsbygden västerut och gick ut i öknen vid Bet-Aven.


text:
<f>ⓨ</f> Därifrån gick gränsen mot Luz, vid sluttningen söder om Luz, det vill säga Betel. Sedan gick gränsen ner till Atrot-Addar över berget söder om Nedre Bet-Horon.


text:
Och gränsen drog sig vidare framåt och böjde sig på västra sidan söderut från berget som ligger mitt emot Bet-Horon, söder om det, och gick ut vid Kirjat-Baal, alltså staden Kirjat-Jearim inom Judas barns område. Detta var västra sidan.


text:
<pb/><f>ⓩ</f> Och södra sidan började vid slutet av Kirjat-Jearims område och gränsen gick åt väster fram till Neftoavattnets källa.


text:
<f>ⓐ</f> Sedan gick gränsen ner till sluttningen av det berg som ligger mitt emot Hinnoms sons dal, norrut i Refaimdalen, och därefter ner i Hinnoms dal, på södra sidan om jebusiternas höjd och ner till Rogelskällan.


text:
<f>ⓑ</f> Därefter drog den sig norrut och gick fram till Shemeshkällan och vidare till Gelilot, som ligger mitt emot Adummimhöjden och ner till Bohans, Rubens sons, sten.


text:
Sedan gick gränsen fram till Bet-Hoglas höjd norrut och slutade vid Döda havets norra vik, vid Jordans södra ände. Detta var södra gränsen.


text:
Men på östra sidan var Jordan gränsen. Detta var benjaminiternas arvedel med dess gränser runt omkring, efter deras släkter.


text:
<pb/>Och de städer som tillföll benjaminiternas stam, efter deras släkter, var Jeriko, Bet-Hogla, Emek-Kesis,


text:
Sela, Elef, Jebus, alltså Jerusalem, Gibea och Kirjat — fjorton städer med sina byar. Detta var benjaminiternas arvedel, efter deras släkter.


text:
<pb/><f>ⓒ</f> Den andra lotten föll på Simeon, för simeoniternas stam, efter deras släkter. Deras arvedel låg inom Juda barns arvedel.


text:
därtill alla de byar som låg runt omkring dessa städer, ända till Baalat-Beer, det sydliga Rama. Detta var Simeons barns arvedel, efter deras släkter.


text:
Ur Juda barns skifte fick Simeons barn sin arvedel, eftersom Juda barns lott var för stor för dem. Därför fick Simeons barn sin arvedel inom deras arvedel.


text:
<pb/><f>ⓓ</f> Den tredje lotten föll på Sebulons barn efter deras släkter. Och gränsen för deras arvedel gick ända till Sarid.


text:
Därifrån drog sig deras gräns västerut upp till Marala och träffade Dabbeshet och vidare bäcken som rinner öster om Jokneam.


text:
Från Sarid vände den österut mot solens uppgång längs Kislot-Tabors område och gick vidare till Dobrat och upp till Jafia.


text:
Därifrån fortsatte den österut mot solens uppgång till Gat-Hefer och Et-Kasin och vidare till det Rimmon som sträcker sig till Nea.


text:
<pb/>Dessutom fick de Kattat, Nahalal, Shimron, Jidala och Betlehem<f>[74]</f>, i allt tolv städer med deras byar.


text:
Gränsen nådde Tabor, Shahasuma och Bet-Shemesh, och deras gräns gick ut vid Jordan — sexton städer med deras byar.


text:
Därefter gick gränsen österut till Bet-Dagon och nådde Sebulon och Jifta-Els dal i norr, vidare Bet-Haemek och Negiel och fortsatte norrut till Kabul.


text:
Sedan vände gränsen tillbaka till Rama och gick fram till den befästa staden Tyrus, böjde av mot Hosa och gick ut vid havet inte långt från Aksib.


text:
Deras gräns gick från Helef, från terebinten i Saanannim till Adami-Hannekeb och Jabneel, ända till Lackum, och slutade vid Jordan.


text:
Gränsen böjde av västerut till Asnot-Tabor och gick vidare därifrån till Huckok. Den nådde Sebulon i söder, Asher i väster och Juda med<f>[76]</f> Jordan i öster.


text:
<pb/><f>ⓔ</f> Men när Dans barns område gick förlorat för dem, drog Dans barn upp och angrep Leshem och intog det och slog dess invånare med svärd. De tog det i besittning och bosatte sig där. Och de kallade Leshem för Dan efter sin stamfar Dan.


text:
Efter Herrens befallning gav de honom den stad som han begärde, Timnat-Sera i Efraims bergsbygd. Och han byggde upp staden och bosatte sig där.


text:
<pb/><f>ⓕ</f> Dessa var de arvslotter som prästen Eleasar och Josua, Nuns son, och huvudmännen för familjerna inom israeliternas stammar utskiftade genom lottkastning i Shilo inför HERRENS ansikte vid ingången till uppenbarelsetältet. Så avslutade de fördelningen av landet.


text:
Till dessa städer ska en dråpare kunna fly när han av misstag och utan uppsåt har dödat någon. Ni ska ha dem som tillflyktsorter undan blodshämnaren.<f>[77]</f>


text:
<pb/>När någon flyr till en av städerna ska han stanna vid ingången till stadsporten<f>[78]</f> och förklara sin sak för de äldste i staden. Därefter ska de låta honom komma in i deras stad och ge honom en plats där han kan bo bland dem.


text:
Om blodshämnaren förföljer honom ska de inte överlämna dråparen i hans hand, eftersom han dödade sin nästa utan uppsåt och utan att förut ha burit hat mot honom.


text:
<pb/>Han ska stanna där i staden tills han har stått inför rätta inför församlingen och tills översteprästen som då är i tjänst har dött. Sedan kan dråparen återvända och komma till sin stad och sitt hus i den stad han har flytt ifrån.”


text:
<pb/>De avskilde Kedesh i Galileen, i Naftali bergsbygd, Shekem i Efraims bergsbygd och Kirjat-Arba, det vill säga Hebron, i Juda bergsbygd.


text:
<f>ⓗ</f> På andra sidan Jordan mitt emot Jeriko, på östra sidan, utsåg de inom Rubens stam Beser i öknen på slätten, inom Gads stam Ramot i Gilead och inom Manasse stam Golan i Bashan.


text:
Dessa var de städer som utsågs till tillflyktsorter för var och en av Israels barn — och för de främlingar som bodde bland dem — som av misstag hade dödat någon, för att han inte skulle dö för blodshämnarens hand innan han hade stått inför församlingen.


text:
<pb/>Huvudmännen för leviternas familjer trädde fram inför prästen Eleasar och Josua, Nuns son, och inför huvudmännen för familjerna inom Israels barns stammar.


text:
<f>ⓘ</f> De talade till dem i Shilo i Kanaans land: ”HERREN gav befallning genom Mose att vi skulle få städer att bo i med tillhörande betesmarker för vår boskap.”


text:
Enligt HERRENS befallning gav då Israels barn av sina arvslotter åt leviterna följande städer med tillhörande betesmarker:


text:
<pb/>För kehatiternas släkter föll lotten ut så att bland dessa leviter fick prästen Arons söner genom lotten tretton städer ur Juda, Simeons och Benjamins stam.


text:
Och Kehats övriga barn fick genom lotten tio städer ur Efraims stams släkter, ur Dans stam och ur ena hälften av Manasse stam.


text:
<pb/>Gershons barn fick genom lotten tretton städer ur Isaskars stams släkter, ur Ashers stam, ur Naftali stam och ur andra hälften av Manasse stam, i Bashan.


text:
<pb/>Meraris barn fick efter sina släkter tolv städer ur Rubens stam, ur Gads stam och ur Sebulons stam.


text:
<pb/>Israels barn gav åt leviterna dessa städer med tillhörande betesmarker genom lottkastning, så som HERREN hade befallt genom Mose.


text:
<f>ⓙ</f> Av kehatiternas släkter bland Levi barn fick Arons söner följande, för lotten träffade dem först:


text:
<f>ⓚ</f> Man gav dem Kirjat-Arba, anakiternas stamfars stad, det vill säga Hebron i Juda bergsbygd, med betesmarker runt omkring.


text:
<f>ⓛ</f> Men åkerjorden och byarna som tillhörde staden gav man till besittning åt Kaleb, Jefunnes son.


text:
<pb/><f>ⓜ</f> Åt prästen Arons söner gav man dråparfristaden Hebron med betesmarker, vidare Libna med betesmarker,


text:
Ajin med betesmarker, Jutta med betesmarker och Bet-Shemesh med betesmarker — nio städer ur dessa två stammar.


text:
<pb/>De städer som Arons söner, prästerna, fick utgjorde tillsammans tretton städer med tillhörande betesmarker.


text:
<pb/>De övriga kehatiternas släkter av leviterna fick ur Efraims stam följande städer som lotten bestämde åt dem.


text:
<pb/>Från ena hälften av Manasse stam fick de Taanak med betesmarker och Gat-Rimmon med betesmarker — två städer.


text:
<pb/>De städer som de övriga kehatiternas släkter fick utgjorde alltså tio med tillhörande betesmarker.


text:
<pb/>Bland leviternas släkter fick vidare Gershons barn ur ena hälften av Manasse stam dråparfristaden Golan i Bashan med betesmarker och Beestera med betesmarker — två städer.


text:
<pb/>Ur Naftali stam fick de dråparfristaden Kedesh i Galileen med betesmarker, Hammot-Dor med betesmarker och Kartan med betesmarker — tre städer.


text:
<pb/>De övriga leviterna, Meraris barns släkter, fick ur Sebulons stam Jokneam med betesmarker, Karta med betesmarker,


text:
<pb/>Ur Gads stam fick de dråparfristaden Ramot i Gilead med betesmarker, Mahanajim med betesmarker,


text:
<pb/>De städer som de övriga leviternas släkter, Meraris barn, fick på sin lott efter sina släkter, var tolv städer.


text:
<pb/><f>ⓝ</f> Tillsammans utgjorde levitstäderna inom israeliternas besittningsområde fyrtioåtta städer<f>[79]</f> med tillhörande betesmarker.


text:
Var och en av dessa städer bestod av staden med tillhörande betesmarker runt omkring. Så var det med alla dessa städer.


text:
<pb/><f>ⓞ</f> Så gav HERREN åt Israel hela det land som han med ed hade lovat ge åt deras fäder, och de tog det i besittning och bosatte sig där.


text:
<f>ⓟ</f> HERREN gav dem ro på alla sidor, så som han med ed hade lovat deras fäder. Ingen av deras fiender kunde stå emot dem, utan HERREN gav alla fienderna i deras hand.


text:
<f>ⓠ</f> Ingenting uteblev av allt det goda som HERREN hade lovat Israels hus. Allt gick i fullbordan.


text:
<f>ⓡ</f> och sade till dem: ”Ni har hållit allt som HERRENS tjänare Mose har befallt er, och ni har lyssnat till mina ord, vad jag än befallt er.


text:
Ni har under denna långa tid, ända till i dag, inte övergett era bröder, och ni har hållit vad HERREN er Gud har befallt i sina bud.


text:
<f>ⓢ</f> Och nu har HERREN er Gud låtit era bröder komma till ro, så som han lovade dem. Så vänd nu om och gå hem till era tält i det land ni har fått till besittning, det som HERRENS tjänare Mose har gett er på andra sidan Jordan.


text:
<pb/><f>ⓣ</f> Men var mycket noga med att hålla fast vid och följa de bud och den lag som HERRENS tjänare Mose har gett er, så att ni älskar HERREN er Gud. Vandra på alla hans vägar, håll fast vid hans bud, håll er till honom och tjäna honom av hela ert hjärta och av hela er själ.”


text:
<f>ⓤ</f> Åt ena hälften av Manasse stam hade Mose gett land i Bashan, och åt andra hälften hade Josua gett land med deras bröder på andra sidan Jordan, på västra sidan. När Josua nu sände i väg dem till sina tält, välsignade han dem


text:
<f>ⓥ</f> och sade till dem: ”Vänd tillbaka till era tält med de stora rikedomar ni har fått, med mycket boskap och med silver, guld, koppar och järn och kläder i stor mängd. Dela bytet från era fiender med era bröder.


text:
<pb/>Så vände Rubens barn och Gads barn och ena hälften av Manasse stam tillbaka och drog bort från de andra israeliterna. De lämnade Shilo i Kanaans land för att bege sig till Gilead, sitt eget land, där de skulle ha sina besittningar efter HERRENS befallning genom Mose.


text:
<pb/>När så Rubens barn, Gads barn och ena hälften av Manasse stam kom till gränstrakterna vid Jordan i Kanaans land, byggde de ett altare där vid Jordan, ett stort altare.


text:
När israeliterna hörde sägas: ”Se, Rubens barn och Gads barn och ena hälften av Manasse stam har byggt ett altare vid Kanaans gräns, i gränstrakterna vid Jordan, på israeliternas sida,”


text:
<pb/><f>ⓦ</f> Till Rubens barn, Gads barn och ena hälften av Manasse stam, i Gileads land, sände Israels barn Pinehas<f>[80]</f>, prästen Eleasars son,


text:
och med honom tio furstar, en för var stamfamilj inom Israels alla stammar. Var och en av dem var huvudman för sin familj inom Israels ätter.


text:
<pb/>När de kom till Rubens barn, Gads barn och ena hälften av Manasse stam, i Gileads land, sade de till dem:


text:
”Så säger HERRENS hela församling: Vad är detta för otrohet som ni har begått mot Israels Gud? I dag har ni vänt er bort från HERREN genom att bygga ett altare och därigenom i dag varit upproriska mot HERREN.


text:
<f>ⓧ</f> Var det inte nog med vår synd vid Peor? Från den har vi än i dag inte blivit renade fastän HERRENS församling drabbades av plåga.


text:
Vänder ni er i dag bort från HERREN? Om ni i dag är upproriska mot HERREN, så drabbar i morgon hans vrede Israels hela församling.


text:
<pb/>Men om landet som ni fått till besittning är orent, så kom över till det land som HERREN har tagit till besittning, där HERRENS tabernakel har sin plats, och ha era besittningar där bland oss. Var inte upproriska mot HERREN och trotsa oss inte genom att bygga er ett altare som är ett annat<f>[81]</f> än HERREN vår Guds altare.


text:
<f>ⓨ</f> När Akan, Seras son, trolöst förgrep sig på det som var vigt åt förintelse, drabbade då inte vrede Israels hela församling? Och han dog inte ensam genom sin missgärning!”


text:
<pb/>Rubens barn, Gads barn och ena hälften av Manasse stam svarade då huvudmännen för Israels ätter:


text:
”Gud den mäktige, HERREN den mäktige, HERREN är Gud! Han vet och Israel ska veta: Om detta har skett i uppror och otrohet mot HERREN — så rädda oss inte i dag!


text:
Om vi har byggt oss altaret för att vända oss bort från HERREN, om det är för att offra brännoffer eller matoffer på det eller frambära gemenskapsoffer på det, då må HERREN själv straffa oss.


text:
<pb/>Nej, sanningen är att vi gjorde det av rädsla, för att vi tänkte att era barn en dag skulle säga till våra barn: ’Vad har ni med HERREN, Israels Gud, att göra?


text:
HERREN har ju satt Jordan till gräns mellan oss och er, ni Rubens barn och Gads barn. Ni har ingen del i HERREN.’ Och så skulle era barn få våra barn att sluta tillbe HERREN.


text:
<pb/>Därför sade vi: Låt oss nu sätta igång och bygga detta altare, men inte för brännoffer eller för slaktoffer.


text:
<f>ⓩ</f> Det är ett vittne mellan oss och er och våra efterkommande, att vi förrättar HERRENS tjänst inför hans ansikte med våra brännoffer och slaktoffer och gemenskapsoffer, så att era barn i framtiden inte kan säga till våra barn: ’Ni har ingen del i HERREN.’


text:
Och vi tänkte: Om det i framtiden händer att de säger så till oss och våra efterkommande, då kan vi svara: ’Se på den avbildning av HERRENS altare som våra fäder har gjort, men inte för brännoffer eller för slaktoffer, utan som ett vittne mellan oss och er.’


text:
Aldrig att vi skulle vara upproriska mot HERREN och nu vända oss bort från HERREN genom att bygga ett altare för brännoffer eller matoffer eller slaktoffer, ett annat än HERREN vår Guds altare som står framför hans tabernakel.”


text:
<pb/>När prästen Pinehas och församlingens furstar, huvudmännen för Israels ätter som var med honom, nu hörde vad Rubens barn, Gads barn och Manasse barn sade, blev de nöjda.


text:
Och Pinehas, prästen Eleasars son, sade till Rubens barn, Gads barn och Manasses barn: ”I dag vet vi att HERREN är mitt ibland oss, eftersom ni inte har begått en sådan otrohet mot HERREN. Ni har nu räddat Israels barn undan HERRENS hand.”


text:
<pb/>Därefter vände Pinehas, prästen Eleasars son, och furstarna tillbaka från Rubens barn och Gads barn i Gileads land, in i Kanaans land till de andra israeliterna och lämnade sin rapport.


text:
Detta tillfredsställde Israels barn, och Israels barn lovade Gud och talade inte mer om att dra upp till strid mot dem för att fördärva landet där Rubens barn och Gads barn bodde.


text:
<pb/>Och Rubens barn och Gads barn gav altaret detta namn: ”Ett vittne mellan oss att HERREN är Gud”.


text:
<pb/>En lång tid härefter, när HERREN hade gett Israel ro från alla sina fiender runt omkring och Josua var gammal och hade nått hög ålder,


text:
<f>ⓐ</f> kallade han till sig hela Israel, dess äldste, huvudmän, domare och förmän och sade till dem: <pb/>”Jag är nu gammal och har nått hög ålder.


text:
<f>ⓑ</f> Ni har själva sett allt som HERREN er Gud har gjort för er skull med alla dessa folk, för HERREN er Gud stred själv för er.


text:
Genom lotten har jag fördelat åt era stammar till arvedel de folk som ännu finns kvar, likaså de folk jag har utrotat, från Jordan till Stora havet västerut.


text:
<f>ⓒ</f> Och HERREN er Gud ska själv driva undan dem för er och jaga bort dem från er, så att ni kan inta deras land så som HERREN er Gud har lovat er.


text:
<pb/><f>ⓓ</f> Var nu mycket starka, så att ni håller och följer allt som är föreskrivet i Mose lagbok. Vik inte av därifrån, vare sig åt höger eller åt vänster,


text:
<f>ⓔ</f> och ha inte gemenskap med dessa folk som fortfarande finns kvar här hos er. Nämn inte heller deras gudars namn eller svär vid dem eller tjäna och tillbe dem.


text:
HERREN har fördrivit stora och mäktiga folk för er, och ingen har kunnat stå er emot intill denna dag.


text:
<f>ⓕ</f> En enda man bland er jagade tusen framför sig, för HERREN er Gud stred själv för er, så som han hade lovat er.


text:
För om ni vänder er bort och håller er till dem som är kvar av dessa folk här bland er och gifter in er med dem och har gemenskap med dem och de med er,


text:
<f>ⓗ</f> då ska ni veta att HERREN er Gud inte mer ska fördriva dessa folk för er. De ska då bli en snara och en fälla för er och ett gissel för era sidor och taggar i era ögon tills ni blir utrotade ur detta goda land som HERREN er Gud har gett er.


text:
<pb/><f>ⓘ</f> Se, jag lämnar nu denna världen, och ni vet av hela ert hjärta och hela er själ att inte ett ord har slagit fel av allt det goda som HERREN er Gud har lovat angående er. Allt har gått i fullbordan för er, inget har slagit fel.


text:
<f>ⓙ</f> Men liksom allt det goda som HERREN er Gud lovade er har kommit er till del så ska HERREN också låta allt det onda komma er till del tills han har utrotat er ur detta goda land som HERREN er Gud har gett er.


text:
<f>ⓚ</f> Om ni överträder HERREN er Guds förbund, som han har upprättat med er, och går och tjänar andra gudar och tillber dem, då ska HERRENS vrede upptändas mot er, och ni ska snabbt bli utrotade ur det goda land som han har gett er.”


text:
<pb/><f>ⓛ</f> Josua samlade alla Israels stammar till Shekem. Han kallade till sig de äldste i Israel, dess huvudmän, domare och förmän, och de trädde fram inför Gud.


text:
<f>ⓜ</f> Och Josua sade till allt folket: <pb/>”Så säger HERREN, Israels Gud: På andra sidan floden bodde era fäder i forna tider, och även Tera, Abrahams och Nahors far. Där tjänade de andra gudar.


text:
<f>ⓝ</f> Men jag hämtade er fader Abraham från andra sidan floden och lät honom vandra genom hela Kanaans land, och jag gjorde hans avkomma talrik. Jag gav honom Isak,


text:
<f>ⓞ</f> och åt Isak gav jag Jakob och Esau. Jag gav Seirs bergsbygd till besittning åt Esau. Men Jakob och hans söner drog ner till Egypten.


text:
<pb/><f>ⓟ</f> Sedan sände jag Mose och Aron och slog Egypten med plågor som jag sände bland dem, och därefter förde jag er ut.


text:
<f>ⓠ</f> När jag förde era fäder ut ur Egypten och ni hade kommit till havet, förföljde egyptierna era fäder med vagnar och ryttare<f>[82]</f> ända till Röda havet.


text:
<f>ⓡ</f> Då ropade de till HERREN, och han satte mörker mellan er och egyptierna och lät havet komma över dem så att det täckte dem. Ni såg med egna ögon vad jag gjorde med egyptierna. Sedan bodde ni i öknen en lång tid.


text:
<pb/><f>ⓢ</f> Därefter förde jag er in i amoreernas land, de som bodde på andra sidan Jordan. Och de stred mot er, men jag gav dem i er hand så att ni intog deras land, och jag förgjorde dem för er.


text:
<f>ⓣ</f> Då reste sig Balak, Sippors son, kungen i Moab, och gav sig i strid med Israel. Och han sände bud efter Bileam, Beors son, för att förbanna er.


text:
<pb/><f>ⓤ</f> När ni hade gått över Jordan och kommit till Jeriko stred Jerikos invånare mot er, och det gjorde även amoreerna, perisseerna, kananeerna, hetiterna, girgasheerna, hiveerna och jebusiterna. Men jag gav dem i er hand.


text:
<f>ⓥ</f> Jag sände panik<f>[83]</f> framför er, och det jagade bort amoreernas båda kungar framför er. Det var inte genom ditt svärd eller din båge.


text:
<f>ⓦ</f> Och jag gav er ett land som ni inte hade arbetat med och städer som ni inte hade byggt, och i dem fick ni bo. Ni fick äta av vingårdar och olivlundar som ni inte hade planterat.


text:
<pb/>Så frukta nu HERREN och tjäna honom helhjärtat och i sanning. Gör er av med de gudar som era fäder tjänade på andra sidan floden och i Egypten, och tjäna HERREN.


text:
Men om ni inte vill tjäna HERREN, så välj i dag vem ni vill tjäna, antingen de gudar som era fäder tjänade på andra sidan floden eller de gudar som dyrkas av amoreerna i vilkas land ni bor. Men jag och mitt hus, vi vill tjäna HERREN.”


text:
För HERREN är vår Gud, han är den som har fört oss och våra fäder ut ur Egyptens land, ur träldomshuset. Han har gjort dessa stora under inför våra ögon och bevarat oss hela den väg vi har vandrat och bland alla de folk vilkas land vi har dragit igenom.


text:
HERREN har jagat i väg alla dessa folk för oss, också amoreerna som bodde i landet. Vi vill också tjäna HERREN, för han är vår Gud.”


text:
<pb/><f>ⓧ</f> Josua sade till folket: ”Ni kan inte tjäna HERREN, för han är en helig Gud. Han är en nitisk Gud, och han kommer inte att tolerera era överträdelser och era synder.


text:
<f>ⓨ</f> Om ni överger HERREN och tjänar främmande gudar, kommer han att vända sig bort och låta det gå er illa och förgöra er, efter att förut ha gjort er gott.”


text:
Då sade Josua till folket: ”Ni är nu själva vittnen mot er, att ni har valt HERREN för att tjäna honom.” De svarade: ”Ja.”


text:
<f>ⓩ</f> Han sade: ”Gör er då av med de främmande gudar som ni har bland er, och vänd era hjärtan till HERREN, Israels Gud!”


text:
<f>ⓐ</f> Josua nertecknade allt detta i Guds lagbok. Han tog en stor sten och reste den där under terebinten som stod vid HERRENS helgedom.


text:
Och Josua sade till allt folket: ”Se, denna sten ska vara vittne mot oss, för den har hört alla de ord som HERREN har talat med oss. Den ska vara vittne mot er så att ni inte förnekar er Gud.”


text:
<f>ⓓ</f> Och man begravde honom på hans arvedels område, i Timnat-Sera i Efraims bergsbygd, norr om berget Gaash.


text:
<pb/>Och Israel tjänade HERREN så länge Josua levde och så länge de äldste levde, de som var kvar efter Josua och kände till alla de gärningar som HERREN hade gjort för Israel.


text:
<pb/><f>ⓔ</f> Josefs ben, som Israels barn hade fört upp ur Egypten, begravde de i Shekem, på den mark som Jakob hade köpt av barnen till Hamor, Shekems far, för hundra kesitor<f>[86]</f>. Josefs barn fick detta till arvedel.


text:
<pb/>Även Eleasar, Arons son, dog, och man begravde honom på den höjd som hans son Pinehas hade fått i Efraims bergsbygd.


text:
<pb/><f>ⓐ</f> Efter Josuas död frågade Israels barn HERREN: ”Vem av oss ska först dra upp mot kananeerna och strida mot dem?”


text:
Då sade Juda till sin bror Simeon: ”Kom med mig till mitt område och låt oss strida mot kananeerna, så går jag sedan med dig till ditt område.” Och Simeon gick med honom.


text:
<pb/>När Juda drog upp gav HERREN kananeerna och perisseerna i deras hand, så att de slog dem vid Besek, tiotusen man.


text:
<f>ⓑ</f> Då sade Adoni-Besek: ”Sjuttio kungar med avhuggna tummar och stortår plockade smulor under mitt bord. Gud har vedergällt mig för vad jag gjort.” Sedan förde de honom till Jerusalem, och där dog han.


text:
<pb/>Juda barn belägrade Jerusalem<f>[1]</f> och intog det. De slog invånarna med svärd och satte eld på staden.


text:
Därefter drog Juda barn ner för att strida mot kananeerna som bodde i Bergsbygden, Negev och Låglandet.<f>[2]</f>


text:
<f>ⓒ</f> Och Juda gick mot de kananeer som bodde i Hebron — som förr hette Kirjat-Arba — och slog Sheshaj, Ahiman och Talmaj.


text:
Och Kaleb sade: ”Den som besegrar Kirjat-Sefer och intar det ska jag ge min dotter Aksa till hustru.”


text:
Otniel, son till Kalebs yngre bror Kenas, intog staden, och Kaleb gav honom sin dotter Aksa till hustru.


text:
<pb/>När hon kom till honom övertalade hon honom att begära mark av hennes far. Hon steg ner från åsnan och Kaleb sade till henne: ”Vad vill du?”


text:
Hon svarade: ”Låt mig få en avskedsgåva<f>[3]</f>. Eftersom du har gett mig Negevöknen<f>[4]</f>, så låt mig få vattenkällor.” Kaleb gav henne då de övre och de nedre källorna.


text:
<pb/><f>ⓔ</f> Barnen till keniten, Moses svärfar, hade kommit upp från Palmstaden<f>[5]</f> med Juda barn till Juda öken söder om Arad. Där bosatte de sig bland folket.


text:
<f>ⓕ</f> Men Juda drog ut med sin bror Simeon, och de slog kananeerna som bodde i Sefat och vigde staden åt förintelse. Så fick den namnet Horma.<f>[6]</f>


text:
<f>ⓖ</f> HERREN var med Juda, och de erövrade bergsbygden. Men de kunde inte driva bort dem som bodde i dalbygden, eftersom de hade järnbeslagna<f>[7]</f> stridsvagnar.


text:
<f>ⓗ</f> Och de gav Hebron åt Kaleb, som Mose hade lovat, och han drev bort Anaks tre söner därifrån.


text:
<pb/><f>ⓘ</f> Men jebusiterna som bodde i Jerusalem<f>[8]</f> blev inte fördrivna av Benjamins barn. Därför bodde jebusiterna kvar bland Benjamins barn i Jerusalem, som de gör än i dag.


text:
Då fick spejarna se en man komma ut ur staden, och de sade till honom: ”Visa oss var vi kan ta oss in i staden, så ska vi visa barmhärtighet mot dig.”


text:
Han visade dem en väg in i staden, och de slog staden med svärd. Men mannen och hela hans släkt lät de gå.


text:
<f>ⓚ</f> Han gav sig av till hetiternas land, där han byggde en stad som han gav namnet Luz, som den heter än i dag.


text:
<pb/><f>ⓛ</f> Men Manasse intog inte Bet-Shan eller Taanak eller Dor eller Jibleam eller Megiddo eller deras underlydande orter, utan kananeerna kunde hålla sig kvar där i landet.


text:
<pb/><f>ⓜ</f> Efraim drev inte heller bort kananeerna som bodde i Gezer, utan kananeerna bodde kvar bland dem i Gezer.


text:
<pb/>Sebulon drev inte undan invånarna i Kitron eller invånarna i Nahalol, utan kananeerna bodde kvar bland dem men tvingades arbeta för dem.


text:
<pb/>Asher drev inte bort invånarna i Acko eller invånarna i Sidon, inte heller dem i Ahlab, Aksib, Helba, Afik och Rehob.


text:
<pb/>Naftali drev inte bort invånarna i Bet-Shemesh, inte heller invånarna i Bet-Anat, utan bodde bland kananeerna, landets invånare. Men invånarna i Bet-Shemesh och Bet-Anat tvingades arbeta för dem.


text:
<pb/>Amoreerna trängde undan Dans barn till bergsbygden, för de tillät dem inte att komma ner till dalbygden.


text:
Och amoreerna kunde hålla sig kvar i Har-Heres, Ajalon och Shaalbim. Men Josefs barns hand blev tung över dem så att de tvingades arbeta för dem.


text:
<pb/><f>ⓝ</f> HERRENS ängel kom från Gilgal upp till Bokim och sade: ”Jag förde er upp ur Egypten och in i det land som jag med ed hade lovat ge era fäder, och jag sade: Jag ska aldrig bryta mitt förbund med er.


text:
<f>ⓞ</f> Och ni ska inte sluta förbund med detta lands invånare, ni ska bryta ner deras altaren. <pb/>Men ni har inte lyssnat till min röst. Vad har ni gjort?


text:
<f>ⓟ</f> Därför säger jag nu: Jag kommer inte att driva bort dem framför er, utan de ska tränga er i sidorna och deras gudar ska bli en snara för er.”


text:
<pb/><f>ⓠ</f> När Josua sände i väg folket, gick Israels barn var och en till sin arvedel för att ta landet i besittning.


text:
<f>ⓡ</f> Folket tjänade HERREN så länge Josua levde och så länge de äldste levde, de som var kvar efter Josua och hade sett alla de storverk som HERREN hade gjort för Israel.


text:
Man begravde honom på det område som var hans arvedel, i Timnat-Heres<f>[10]</f> i Efraims bergsbygd norr om berget Gaash.


text:
<f>ⓣ</f> Och hela den generationen samlades till sina fäder. <pb/>Då växte en annan generation upp efter dem, en som inte kände HERREN eller de gärningar som han hade gjort för Israel.


text:
De övergav HERREN, sina fäders Gud som hade fört dem ut ur Egyptens land, och följde andra gudar, gudarna hos folken som bodde omkring dem. Dem tillbad de och väckte därmed HERRENS vrede.


text:
<f>ⓦ</f> Då upptändes HERRENS vrede mot Israel, och han gav dem i händerna på rövare som plundrade dem. Han sålde dem till deras fiender runt omkring, och de kunde inte stå emot sina fiender längre.


text:
<f>ⓧ</f> Närhelst de drog ut var HERRENS hand emot dem till deras olycka, så som HERREN hade sagt och så som HERREN hade lovat dem med ed. Och de var i stor nöd.


text:
Men de lyssnade inte heller till sina domare, utan höll sig trolöst till andra gudar och tillbad dem. De vek snabbt av från den väg som deras fäder hade vandrat i lydnad för HERRENS bud och gjorde inte som de.


text:
<pb/><f>ⓩ</f> När HERREN lät domare uppstå bland dem, var han med domaren och frälste dem ur deras fienders hand så länge domaren levde. HERREN förbarmade sig när de jämrade sig över sina förtryckare och plågare.


text:
Men när domaren dog, vände de sig bort igen och blev ännu mer fördärvade än sina fäder. De följde andra gudar och tjänade och tillbad dem. De avstod inte från sina gärningar och sin hårdnackade hållning.


text:
<pb/>Därför upptändes HERRENS vrede mot Israel, och han sade: ”Detta folk har brutit mot mitt förbund som jag fastställde för deras fäder, och de har inte velat lyssna till min röst.


text:
Därför ska jag inte längre driva bort för dem ett enda av de folk som Josua lämnade kvar när han dog.


text:
<f>ⓐ</f> Genom dem ska jag sätta Israel på prov. Kommer de att hålla sig till HERRENS väg och vandra på den, som deras fäder gjorde, eller inte?”


text:
Alltså lät HERREN dessa folk bli kvar. Han fördrev dem inte genast, och han gav dem inte i Josuas hand.


text:
<pb/><f>ⓑ</f> Dessa var de folk som HERREN lät bli kvar, för att med dem pröva alla israeliter som inte hade varit med om alla krigen i Kanaan


text:
<f>ⓒ</f> filisteernas<f>[12]</f> fem furstar och alla kananeer och sidonier samt hiveerna som bodde i Libanons bergsbygd, från berget Baal-Hermon ända till vägen mot Hamat.


text:
<f>ⓓ</f> Med dem ville HERREN pröva Israel för att se om de ville följa hans bud som han gett deras fäder genom Mose.


text:
<pb/>Så bodde Israels barn bland kananeerna, hetiterna, amoreerna, perisseerna, hiveerna och jebusiterna,


text:
<f>ⓔ</f> och de tog deras döttrar till hustrur och gav sina döttrar åt deras söner och tjänade deras gudar.


text:
<pb/>Israel gjorde det som var ont i HERRENS ögon. De glömde HERREN sin Gud och tjänade baalerna och asherorna.


text:
Då upptändes HERRENS vrede mot Israel, och han sålde dem i Kushan-Rishatajims hand, kungen i Aram-Naharajim<f>[13]</f>. Och Israels barn tjänade Kushan-Rishatajim i åtta år.


text:
<pb/>Men Israels barn ropade till HERREN, och HERREN lät en frälsare uppstå bland Israels barn som räddade dem: Otniel,<f>[14]</f> son till Kenas, Kalebs yngre bror.


text:
HERRENS Ande kom över honom, och han blev domare i Israel. Han drog ut i strid, och HERREN gav Arams kung Kushan-Rishatajim i hans hand så att hans hand besegrade Kushan-Rishatajim.


text:
<pb/>Men Israels barn gjorde åter det som var ont i HERRENS ögon. HERREN gav då kung Eglon av Moab makt över Israel, eftersom de gjorde det som var ont i HERRENS ögon.


text:
<pb/>Men Israel ropade till HERREN, och HERREN lät en frälsare uppstå bland dem: benjaminiten Ehud,<f>[15]</f> Geras son, en vänsterhänt man. När Israels barn sände honom med gåvor<f>[16]</f> till kung Eglon av Moab


text:
gjorde Ehud sig ett tveeggat svärd, en fot långt<f>[17]</f>, och spände fast det under kläderna vid sin högra höft.


text:
Själv vände han tillbaka vid bildstoderna nära Gilgal och sade: ”Jag har ett hemligt ärende till dig, o konung.” Kungen sade: ”Var tysta!” Alla som stod omkring honom gick ut.


text:
<pb/>Ehud gick fram till honom där han satt ensam i sommarsalen<f>[18]</f>, och Ehud sade: ”Jag har ett ord från Gud till dig.” När kungen reste sig från sin stol,


text:
så att fästet följde med in efter klingan. Och klingan omslöts av fettet, för han drog inte ut svärdet ur hans buk. Sedan gick Ehud ut i försalen,


text:
<pb/><f>ⓖ</f> När han hade gått, kom Eglons tjänare och såg att dörrarna till salen var låsta. De tänkte: ”Han har säkert något privat för sig i sin sommarkammare.”


text:
Men när de hade väntat länge och han ändå inte öppnade dörrarna till salen, tog de nyckeln och öppnade själva — och se, där låg deras herre död på golvet.


text:
<f>ⓗ</f> Så snart han kom dit, lät han blåsa i hornet i Efraims bergsbygd. Då drog Israels barn ner från bergsbygden med honom i spetsen.


text:
<f>ⓘ</f> Han sade till dem: ”Följ mig, för HERREN har gett era fiender moabiterna i er hand.” Då följde de honom och intog vadställena<f>[19]</f> över Jordan till Moabs land och lät ingen komma över.


text:
Vid det tillfället slog de omkring tiotusen moabiter, alla starka och tappra män. Inte en enda kom undan.


text:
<pb/><f>ⓙ</f> Efter Ehud kom Shamgar, Anats son<f>[20]</f>. Han slog filisteerna, sexhundra man, med en oxpik. Också han räddade Israel.


text:
<f>ⓚ</f> Då sålde HERREN dem i den kananeiske kungen Jabins hand. Han regerade i Hasor,<f>[21]</f> och hans befälhavare var Sisera som bodde i Haroshet-Haggojim.


text:
Israels barn ropade till HERREN, för Jabin hade niohundra järnbeslagna stridsvagnar och hade förtryckt Israel våldsamt i tjugo år.


text:
Hon brukade sitta under Deborapalmen mellan Rama och Betel i Efraims bergsbygd, och Israels barn kom upp till henne för att hon skulle skipa rätt.


text:
<f>ⓛ</f> Hon sände bud och kallade till sig Barak,<f>[23]</f> Abinoams son från Kedesh i Naftali, och sade till honom: ”Har inte HERREN, Israels Gud, befallt: Dra upp på berget Tabor och ta med dig tiotusen man av Naftali och Sebulons stammar?


text:
För jag ska dra Sisera, Jabins befälhavare, med hans vagnar och folk till dig vid floden Kishon och ge honom i din hand.”


text:
Barak sade till henne: ”Om du går med mig så går jag, men går du inte med mig så går inte heller jag.”


text:
Då svarade hon: ”Ja, jag ska gå med dig, men då ska äran inte bli din på den väg du går, utan HERREN ska sälja Sisera i en kvinnas hand.” Så reste sig Debora och gick med Barak till Kedesh.


text:
Barak kallade samman Sebulon och Naftali till Kedesh, och tiotusen man följde honom dit upp. Debora gick också med honom.


text:
<pb/><f>ⓜ</f> Men keniten Heber hade skilt sig från de övriga keniterna, från ättlingarna till Moses svåger Hobab,<f>[24]</f> och han hade sina tältplatser ända till terebinten i Saannim vid Kedesh.


text:
samlade han alla sina stridsvagnar, niohundra järnbeslagna vagnar, och dessutom allt folk han hade från Haroshet-Haggojim till floden Kishon.


text:
Men Debora sade till Barak: ”Bryt upp! Detta är dagen då HERREN har gett Sisera i din hand. Se, HERREN har dragit ut framför dig.” Så gick Barak ner från berget Tabor, och tiotusen man följde honom.


text:
<f>ⓝ</f> Och HERREN sände förvirring över Sisera och alla hans vagnar och hela hans här, så att de vek tillbaka för Baraks svärd. Sisera steg ner från sin vagn och flydde till fots.


text:
Barak förföljde vagnarna och hären ända till Haroshet-Haggojim, och hela Siseras här föll för svärd. Inte en enda kom undan.


text:
<pb/>Men Sisera hade flytt till fots till det tält som tillhörde Jael, hustru till keniten Heber, eftersom det rådde vänskap mellan kung Jabin i Hasor och keniten Hebers hus.


text:
Jael kom Sisera till mötes och sade till honom: ”Kom in, min herre, kom in till mig, var inte rädd.” Då gick han in till henne i tältet, och hon lade ett täcke över honom.


text:
Han sade till henne: ”Ge mig lite vatten att dricka, för jag är törstig”. Hon öppnade mjölkkärlet och gav honom att dricka och lade sedan över honom igen.


text:
Han sade till henne: ”Ställ dig vid ingången till tältet. Och om någon kommer och frågar dig om det är någon här, så svara nej.”


text:
Men Jael, Hebers hustru, grep en tältplugg och tog en hammare i handen. Därefter gick hon sakta fram till Sisera och slog pluggen genom hans tinning så att den gick ner i marken, för han låg i djup sömn, medtagen av trötthet. Och han dog.


text:
<pb/>Och se, då kom Barak jagande efter Sisera. Jael gick ut för att möta honom och sade: ”Kom, så ska jag visa dig mannen du söker.” Han kom in till henne, och se, där låg Sisera död med tältpluggen genom tinningen.


text:
Och israeliternas hand vilade allt tyngre på Jabin, kungen i Kanaan, tills de helt gjorde slut på honom.


text:
<pb/><t>När härförare anför i Israel,</t> <t>när folket villigt offrar sig</t> <t>— lova HERREN!</t>


text:
<t>Hör, ni kungar! Lyssna, ni furstar!</t> <t>Jag vill sjunga, sjunga till HERREN,</t> <t>jag vill lovsjunga HERREN,</t> <t>Israels Gud. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓟ</f> HERRE, när du drog ut från Seir,</t> <t>när du gick fram från Edoms land,</t> <t>då bävade jorden,</t> <t>då strömmade det från himlen,</t> <t>då strömmade vatten från molnen.</t>


text:
<t>Bergen skalv inför HERRENS ansikte,</t> <t>Sinai inför HERRENS, Israels Guds,</t> <t>ansikte. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓠ</f> I Shamgars dagar, Anats sons,</t> <t>i Jaels dagar låg vägarna öde.</t> <t>Vandrarna måste gå omvägar.</t>


text:
<t><f>ⓡ</f> Inga ledare<f>[25]</f> fanns, inga i Israel</t> <t>förrän jag, Debora, trädde fram,</t> <t>trädde fram som en moder i Israel.</t>


text:
<t><f>ⓢ</f> Man valde sig nya gudar,</t> <t>då nådde striden ända till portarna.</t> <t>Men varken sköld eller spjut</t> <t>fanns att se</t> <t>bland Israels fyrtiotusen.</t>


text:
<t>Mitt hjärta tillhör Israels furstar</t> <t>och dem bland folket</t> <t>som villigt offrade sig.</t> <t>Lova HERREN! <pb/></t>


text:
<t>Ni som rider på vita åsnor,</t> <t>ni som sitter hemma på mattor</t> <t>och ni som vandrar på vägen,</t> <t>sjung!<f>[26]</f></t>


text:
<t>När man sjungande</t> <t>delar byte mellan vattenhoarna</t> <t>lovprisar man HERRENS</t> <t>rättfärdiga gärningar,</t> <t>hans styres rättfärdiga gärningar</t> <t>i Israel.</t> <t>Då drog HERRENS folk ner</t> <t>till portarna. <pb/></t>


text:
<t>Vakna, vakna, Debora!</t> <t>Vakna, vakna, sjung din sång!</t> <t>Res dig, Barak! Ta dig fångar,</t> <t>du Abinoams son!</t>


text:
<t>Då satte folkets överlevare</t> <t>de tappra till anförare,</t> <t>HERREN satte mig</t> <t>till anförare över hjältarna.</t>


text:
<t><f>ⓣ</f> Från Efraim kom män</t> <t>med rötter i Amalek.</t> <t>Benjamin följde dig</t> <t>med dina skaror.</t> <t>Från Makir kom furstar ner</t> <t>och från Sebulon</t> <t>män med ledarstav.</t>


text:
<t>Furstarna i Isaskar</t> <t>slöt sig till Debora,</t> <t>och liksom Isaskar</t> <t>gjorde också Barak,</t> <t>ner i dalen skyndade man</t> <t>i hans spår.</t> <t>Bland Rubens ätter</t> <t>höll man stora rådslag. <pb/></t>


text:
<t>Varför satt du kvar bland dina fållor</t> <t>och lyssnade till flöjtspel</t> <t>vid hjordarna?</t> <t>Bland Rubens ätter</t> <t>hade man stora överläggningar.</t>


text:
<t><f>ⓤ</f> Gilead stannade</t> <t>på andra sidan Jordan.</t> <t>Och Dan,</t> <t>varför dröjde han vid skeppen?</t> <t>Asher satt kvar vid havets strand,</t> <t>vid sina vikar stannade han.</t>


text:
<t>Men Sebulon var ett folk</t> <t>som föraktade döden,</t> <t>likaså Naftali på slagfältets höjder. <pb/></t>


text:
<t>Kungar drog fram och stred,</t> <t>då stred Kanaans kungar</t> <t>vid Taanak nära Megiddos vatten,</t> <t>men silverbyte vann de inte.</t>


text:
<t><f>ⓥ</f> Från himlen fördes strid,</t> <t>stjärnorna stred från sina banor</t> <t>mot Sisera.</t>


text:
<t><f>ⓦ</f> Floden Kishon svepte bort dem,</t> <t>urtidsfloden, floden Kishon.</t> <t>Framåt, min själ, med kraft!</t>


text:
<t>Förbanna Meros,</t> <t>säger HERRENS ängel,</t> <t>förbanna, ja,</t> <t>förbanna dess invånare</t> <t>eftersom de inte kom</t> <t>till HERRENS hjälp,</t> <t>till HERRENS hjälp bland hjältarna. <pb/></t>


text:
<t><f>ⓧ</f> Välsignad framför andra kvinnor</t> <t>är Jael, keniten Hebers hustru,</t> <t>välsignad framför alla kvinnor i tält.</t>


text:
<t>Hon räckte sin hand efter tältpluggen,</t> <t>sin högra hand efter hammaren.</t> <t>Med den slog hon Sisera</t> <t>och krossade hans huvud,</t> <t>spräckte hans tinning</t> <t>och genomborrade den.</t>


text:
<t>Vid hennes fötter kröp han ihop,</t> <t>låg och blev liggande.</t> <t>Vid hennes fötter kröp han ihop</t> <t>och låg.</t> <t>Där han kröp ihop,</t> <t>där låg han utslagen. <pb/></t>


text:
<t>Ut genom fönstret</t> <t>blickade Siseras mor,</t> <t>hon ropade gällt genom gallret:</t> <t>”Varför dröjer hans vagn?</t> <t>Varför hörs inte</t> <t>vagnshästarnas hovar?”</t>


text:
<t>”Säkert fick de byte och delar det nu,</t> <t>en flicka<f>[27]</f> eller två åt varje man,</t> <t>färggrant byte för Siseras räkning,</t> <t>färggrant byte av brokiga tyger,</t> <t>en brokig duk eller två</t> <t>för de fångnas halsar.” <pb/></t>


text:
<t><f>ⓨ</f> Så ska alla dina fiender förgås,</t> <t>HERRE.</t> <t>Men de som älskar honom</t> <t>ska bli som solen</t> <t>när den går upp i sin kraft.</t> <pb/>Och landet hade nu ro i fyrtio år.


text:
<pb/>Israels barn gjorde det som var ont i HERRENS ögon, och han gav dem i midjaniternas hand i sju år.


text:
Midjaniternas hand pressade Israel så starkt att Israels barn på grund av midjaniterna gjorde sig hålor uppe i bergen, och grottor och bergfästen.


text:
<f>ⓩ</f> Närhelst israeliterna hade sått, drog midjaniterna, amalekiterna och österlänningarna upp mot dem.


text:
De belägrade dem, överföll dem och fördärvade landets gröda ända till Gaza. De lämnade inget kvar att leva av i Israel, varken får, oxar eller åsnor,


text:
för de drog dit upp med sin boskap och sina tält, talrika som gräshoppor. Oräkneliga var de med sina kameler, och de kom in i landet för att fördärva det.


text:
sände HERREN en profet till Israels barn som sade till dem: ”Så säger HERREN, Israels Gud: Jag har fört er upp ur Egypten och hämtat er ut ur träldomshuset.


text:
Jag har räddat er från egyptiernas hand och från alla era förtryckares hand. Jag drev bort dem framför er och gav er deras land.


text:
<f>ⓐ</f> Och jag sade till er: Jag är HERREN er Gud. Ni ska inte frukta de gudar som dyrkas av amoreerna i vilkas land ni bor. Men ni lyssnade inte till min röst.”


text:
<pb/>HERRENS ängel kom och satte sig under terebinten vid Ofra som tillhörde abiesriten Joash. Dennes son Gideon<f>[28]</f> höll på att klappa ut vete i vinpressen för att gömma det för midjaniterna.


text:
För honom uppenbarade sig HERRENS ängel och sade till honom: ”HERREN är med dig, du tappre stridsman!”


text:
<pb/><f>ⓑ</f> Gideon svarade honom: ”O, min herre, om HERREN är med oss, varför har då allt detta drabbat oss? Och var är alla hans under som våra fäder har berättat om och sagt: ’Se, har inte HERREN fört oss upp ur Egypten?’ Nu har HERREN övergett oss och gett oss i midjaniternas hand.”


text:
<f>ⓒ</f> Då vände HERREN sig till honom och sade: ”Gå i denna din kraft och fräls Israel ur midjaniternas våld. Se, jag har sänt dig.”


text:
Han svarade honom: ”O Herre, hur ska jag kunna rädda Israel? Min ätt är den mest obetydliga i Manasse och jag är den yngste<f>[29]</f> i min fars hus.”


text:
Gideon svarade honom: ”Om jag har funnit nåd för dina ögon, så ge mig ett tecken att det är du som talar med mig.


text:
Gå inte härifrån förrän jag kommer tillbaka till dig och bär fram min offergåva och lägger den framför dig.” Han sade: ”Jag stannar tills du kommer tillbaka.”


text:
<pb/>Och Gideon gick in och tillagade en killing, likaså osyrat bröd av en efa mjöl<f>[30]</f>. Därefter lade han köttet i en korg och hällde spadet i en kruka. Sedan bar han ut det till honom under terebinten och satte fram det.


text:
Då sade Guds ängel till honom: ”Ta köttet och det osyrade brödet och lägg det på berghällen där och häll spadet över det.” Han gjorde så.


text:
<f>ⓔ</f> HERRENS ängel räckte ut staven som han hade i handen och rörde med spetsen vid köttet och det osyrade brödet. Då slog det upp eld ur klippan och förtärde köttet och det osyrade brödet. Och HERRENS ängel försvann ur hans åsyn.


text:
<pb/><f>ⓕ</f> När Gideon såg att det var HERRENS ängel, sade Gideon: ”Ve mig, Herre GUD, jag har sett HERRENS ängel ansikte mot ansikte!”


text:
Då byggde Gideon ett altare där åt HERREN och kallade det <e>Herren är frid</e>. Det finns kvar än i dag i det abiesritiska Ofra.


text:
<pb/><f>ⓖ</f> Den natten sade HERREN till honom: ”Ta din fars tjur och den andra sjuåriga tjuren<f>[31]</f>. Riv ner din fars baalsaltare och hugg sönder Asherapålen som står intill det.


text:
Bygg ett altare åt HERREN din Gud överst på denna klippa på rätt sätt. Ta sedan den andra tjuren och offra den som brännoffer på resterna av Asherapålen som du hugger sönder.”


text:
Då tog Gideon med sig tio av sina tjänare och gjorde som HERREN hade sagt till honom. Men eftersom han var rädd för sin fars hus och för stadens män gjorde han det inte på dagen utan på natten.


text:
<pb/>När stadens män steg upp tidigt nästa morgon, se, då låg Baals altare nedrivet, Asherapålen intill var sönderhuggen och den andra tjuren var offrad som brännoffer på det nya altaret.


text:
<pb/>Då sade de till varandra: ”Vem har gjort detta?” När de undersökte saken och hörde sig för, fick de veta att Gideon, Joashs son, hade gjort det.


text:
Då sade männen i staden till Joash: ”För ut din son. Han måste dö, för han har rivit ner Baals altare och huggit sönder Asherapålen som stod intill det.”


text:
<pb/><f>ⓗ</f> Men Joash svarade alla som stod omkring honom: ”Ska ni driva Baals sak? Ska ni rädda honom? Den som driver hans sak ska dödas före nästa morgon. Om Baal är Gud så kan han försvara sig själv när någon river hans altare.”


text:
<f>ⓘ</f> Därför kallade man Gideon från den dagen Jerubbaal, för man sade: ”Baal får driva sin sak<f>[32]</f> mot honom när han rivit Baals altare.”


text:
<pb/>Midjaniterna, amalekiterna och österlänningarna hade alla samlats och gått över Jordan och slagit läger i Jisreels dal.


text:
<f>ⓙ</f> Men HERRENS Ande kom över Gideon. Han blåste i hornet, och abiesriterna samlades och följde honom.


text:
Han sände ut budbärare i hela Manasse, så att också de samlades och följde honom. Han sände även budbärare till Asher, Sebulon och Naftali, och de kom upp för att möta dem.


text:
se då här. Jag lägger ut den här nyklippta ullen på tröskplatsen. Om det kommer dagg bara på ullen medan marken förblir torr, då vet jag att du tänker rädda Israel genom min hand, som du har lovat.”


text:
Och det blev så. När han tidigt nästa morgon kramade ur ullen, kunde han pressa ut så mycket dagg ur den att det fyllde en skål med vatten.


text:
<pb/><f>ⓚ</f> Men Gideon sade till Gud: ”Låt inte din vrede brinna mot mig om jag talar än en gång. Låt mig få försöka bara en gång till med ullen. Gör nu så att bara ullen förblir torr, medan det kommer dagg överallt på marken.”


text:
<pb/><f>ⓛ</f> Tidigt nästa morgon drog Jerubbaal, det vill säga Gideon, i väg med allt folket som följde honom, och de slog läger vid Harodskällan. Han hade då midjaniternas läger norr om sig, på slätten mot Morehöjden.


text:
<pb/><f>ⓜ</f> HERREN sade till Gideon: ”Folket som följer dig är för många för att jag ska vilja ge midjaniterna i deras hand. Israel kan då berömma sig mot mig och säga: Min egen hand har frälst mig.


text:
<f>ⓝ</f> Meddela nu folket: Den som är rädd och förskräckt kan vända om och skynda sig bort från Gileads berg.” Då vände 22 000 man av folket tillbaka, och bara 10 000 stannade kvar.


text:
<pb/>Men HERREN sade till Gideon: ”Folket är fortfarande för många. För ner dem till vattnet, så ska jag där göra ett urval bland dem åt dig. När jag säger till dig: ’Den ska gå med dig’, så ska han gå med dig. När jag säger till dig: ’Den ska inte gå med dig’, så ska han inte gå med.”


text:
Så förde han folket ner till vattnet. Och HERREN sade till Gideon: ”Alla som läppjar av vattnet<f>[33]</f> som hunden gör, dem ska du skilja ut från dem som går ner på knä för att dricka.”


text:
Då visade det sig att antalet som hade läppjat av vattnet genom att föra det till munnen med handen var trehundra män. Alla de andra hade gått ner på knä för att dricka vatten.


text:
<f>ⓞ</f> HERREN sade då till Gideon: ”Med de trehundra män som läppjade av vattnet ska jag frälsa er och ge midjaniterna i din hand. Alla de andra kan gå hem, var och en till sitt.”


text:
Då tog de över folkets matförråd och deras horn, och därefter lät han de andra israeliterna gå hem, var och en till sitt tält. Han behöll bara de trehundra männen. Och midjaniternas läger låg nedanför honom på slätten.


text:
<pb/>Den natten sade HERREN till Gideon: ”Res dig och gå ner mot lägret, för jag har gett det i din hand.


text:
och hör vad de säger där. Då ska du få mod att dra ner mot lägret.” Han gick då ner med sin tjänare Pura till förposterna ytterst i lägret.


text:
<f>ⓟ</f> Och midjaniterna, amalekiterna och alla österlänningarna låg där i dalen, talrika som gräshoppor. Deras kameler var oräkneliga, talrika som sanden på havets strand.


text:
<pb/>När Gideon kom dit höll just en man på att berätta en dröm för en annan. Han sade: ”Jag hade en dröm. En kornbrödskaka kom rullande in i midjaniternas läger. Den kom fram till tältet och slog till det så att det föll och vändes upp och ner, och tältet blev liggande.”


text:
Då svarade den andre: ”Det kan inte betyda något annat än israeliten Gideons, Joashs sons, svärd. Gud har gett midjaniterna och hela lägret i hans hand.”


text:
<pb/>När Gideon hörde drömmen och dess uttydning föll han ner och tillbad. Därefter vände han tillbaka till Israels läger och sade: ”Res er, HERREN har gett midjaniternas läger i er hand!”


text:
Han delade sina trehundra män i tre grupper och gav dem alla horn i händerna och tomma krukor med facklor inne i krukorna.


text:
Han sade till dem: ”Se på mig och gör som jag! Så snart jag nått utkanten av lägret ska ni göra som jag.


text:
När jag och alla som är med mig blåser i hornen, ska ni också blåsa i hornen runt omkring hela lägret och ropa: För HERREN och för Gideon!”


text:
<pb/>Så kom Gideon och de hundra män han hade med sig till utkanten av lägret, när den mellersta nattväkten gick in<f>[34]</f> och man just hade ställt ut vakterna. Då blåste de i hornen och krossade krukorna som de hade i händerna.


text:
Alla tre grupperna blåste i hornen och slog sönder krukorna. De grep facklorna med vänster hand och hornen med höger hand, och blåste i dem och ropade: ”HERRENS och Gideons svärd!”


text:
Men de stod stilla, var och en på sin plats, runt omkring lägret. Då började alla i lägret att irra omkring och skrikande ta till flykten.


text:
<f>ⓠ</f> När de trehundra hornen ljöd, vände HERREN den enes svärd mot den andre i hela lägret. De som var i lägret flydde ända till Bet-Hashitta, åt Serera till, ända till utkanten av Abel-Mehola, förbi Tabbat.


text:
<pb/>Då samlades israeliterna från Naftali och Asher och från hela Manasse och förföljde midjaniterna.


text:
Gideon sände budbärare över hela Efraims bergsbygd och sade: ”Dra ner mot midjaniterna och spärra all tillgång till vatten i deras väg ända till Bet-Bara och Jordan.” Så uppbådades alla Efraims män och spärrade all tillgång till vatten ända till Bet-Bara och Jordan.


text:
<pb/><f>ⓡ</f> De tog till fånga två midjanitiska furstar, Oreb och Seeb. De dödade Oreb vid Orebsklippan, och Seeb dödade de vid Seebspressen. Sedan förföljde de midjaniterna och förde Orebs och Seebs huvuden till Gideon på andra sidan Jordan.


text:
<pb/><f>ⓢ</f> Men Efraims män sade till Gideon: ”Varför gjorde du så här mot oss och kallade inte på oss när du drog ut till strid mot midjaniterna?” Och de gick skarpt till rätta med honom.


text:
<f>ⓣ</f> Han svarade dem: ”Vad har jag gjort i jämförelse med er? Är inte Efraims efterskörd<f>[35]</f> bättre än Abiesers vinbärgning?


text:
Det var i er hand som Gud gav de midjanitiska furstarna Oreb och Seeb. Vad har jag kunnat göra i jämförelse med er?” När han talade så, lade sig deras upprördhet mot honom.


text:
<pb/>Gideon kom till Jordan, och han gick över tillsammans med de trehundra man som var med honom. De var trötta av förföljandet.


text:
Därför sade han till Suckots män: ”Ge några brödkakor åt folket som följer mig. De är utmattade, och jag förföljer Seba och Salmunna, de midjanitiska kungarna.”


text:
Men ledarna i Suckot svarade: ”Har du då redan Seba och Salmunna i din hand, eftersom vi skulle ge bröd åt din här?”


text:
Gideon svarade: ”När HERREN ger Seba och Salmunna i min hand, ska jag tröska sönder ert kött med ökentörnen och tistlar.”


text:
Så fortsatte han därifrån upp till Penuel och sade samma sak, och Penuels män gav honom samma svar som männen i Suckot.


text:
Då sade han också till männen i Penuel: ”När jag kommer välbehållen tillbaka ska jag riva ner det här tornet.”


text:
<pb/>Men Seba och Salmunna befann sig i Karkor och hade med sig sina härar, omkring 15 000 man, allt som fanns kvar av österlänningarnas här. De stupade utgjorde nämligen 120 000 man beväpnade med svärd.


text:
<f>ⓤ</f> Gideon drog upp på karavanvägen öster om Noba och Jogbeha och överföll hären, som hade trott sig vara i säkerhet.


text:
Seba och Salmunna flydde, men han följde efter dem och tog de två midjanitiska kungarna Seba och Salmunna till fånga och skingrade hela hären.


text:
grep han en ung man, en av Suckots män. Gideon frågade ut honom, och den unge mannen skrev ner namnen på ledarna och de äldste i Suckot, sjuttiosju män.


text:
När Gideon kom till Suckots män sade han: ”Här är nu Seba och Salmunna, som ni hånade mig för och sade: Har du redan Seba och Salmunna i din hand, eftersom vi skulle ge bröd åt dina utmattade män?”


text:
Därefter lät han gripa stadens äldste och tog ökentörnen och tistlar och lät Suckots män få känna av dem.


text:
<pb/>Sedan frågade han Seba och Salmunna: ”Hurdana var männen som ni dödade på Tabor?” De svarade: ”De liknade dig, var och en såg ut som en kungason.”


text:
Gideon sade: ”Då var det mina bröder, min mors söner. Så sant HERREN lever: Hade ni låtit dem leva, skulle jag inte ha dödat er.”


text:
<pb/>Sedan sade han till Jeter, sin förstfödde: ”Gå fram och döda dem.” Men han drog inte sitt svärd, för han var rädd. Han var ju bara en pojke.


text:
<f>ⓥ</f> Då sade Seba och Salmunna: ”Kom fram själv och hugg ner oss! Som mannen är, så är hans styrka.” Då gick Gideon fram och dödade Seba och Salmunna. Han tog också månsmyckena som deras kameler hade runt halsen.


text:
<pb/>Israeliterna sade till Gideon: ”Härska över oss, du och din son och din sonson, för du har frälst oss ur midjaniternas hand.”


text:
Men Gideon svarade dem: ”Jag kommer inte att härska över er, och min son ska heller inte härska över er. HERREN ska härska över er.”


text:
<pb/>Gideon sade vidare till dem: ”En sak vill jag be er om: Att ni var och en ger mig öronringarna<f>[36]</f> ni har fått som byte.” Midjaniterna bar nämligen öronringar av guld eftersom de var ismaeliter.


text:
De svarade: ”Dem ger vi dig gärna.” De bredde ut en mantel, och var och en kastade där de öronringar han hade fått som byte.


text:
Och guldringarna som han hade begärt vägde 1 700 siklar<f>[37]</f> i guld, detta förutom de halsprydnader, örhängen och purpurröda kläder som de midjanitiska kungarna hade burit och förutom kedjorna som hade suttit kring halsen på deras kameler.


text:
<f>ⓦ</f> Gideon lät göra en efod<f>[38]</f> av detta och satte upp den i sin stad Ofra. Hela Israel höll sig trolöst till den, och den blev en snara för Gideon och hans hus.


text:
<pb/><f>ⓧ</f> Så blev Midjan kuvat under Israels barn och lyfte inte mer sitt huvud. Och landet hade ro i fyrtio år, så länge Gideon levde.


text:
Och Gideon, Joashs son, dog i hög ålder och blev begravd i sin far Joashs grav i det abiesritiska Ofra.


text:
<pb/><f>ⓨ</f> Men när Gideon hade dött var Israels barn trolösa igen och höll sig till baalerna. De gjorde Baal-Berit<f>[39]</f> till sin gud.


text:
Israels barn tänkte inte på HERREN sin Gud, som hade befriat dem från alla deras fienders hand runt omkring.


text:
<f>ⓩ</f> Inte heller visade de Jerubbaals, Gideons, hus någon kärlek i gengäld för allt gott som han hade gjort för Israel.


text:
<pb/><f>ⓐ</f> Men Abimelek, Jerubbaals son, gick till sina morbröder i Shekem<f>[40]</f> och sade till dem och till alla som var släkt med hans morfars hus:


text:
”Säg så här till Shekems alla män: Vad är bäst för er, att Jerubbaals alla sjuttio söner råder över er eller att en enda man råder över er? Kom ihåg att jag är ert kött och blod.”


text:
Då lade hans morbröder fram allt detta till hans förmån inför Shekems alla män. Dessa blev vunna för Abimelek, för de tänkte: ”Han är ju vår bror.”


text:
<f>ⓑ</f> De gav honom sjuttio siklar silver<f>[41]</f> ur Baal-Berits tempel, och för dessa anställde Abimelek löst folk och äventyrare som följde honom.


text:
<f>ⓒ</f> Därefter begav han sig till sin fars hus i Ofra och dödade där sina bröder, Jerubbaals sjuttio söner, på en och samma sten. <pb/>Men Jotam, Jerubbaals yngste son, kom undan eftersom han hade gömt sig.


text:
<f>ⓓ</f> Sedan samlades Shekems alla män och alla i Bet-Millo<f>[42]</f> och gick bort och gjorde Abimelek till kung vid terebinten där minnesstenen står i Shekem.


text:
<pb/><f>ⓔ</f> När man berättade detta för Jotam, gick han och ställde sig på toppen av berget Gerissim och ropade med hög röst till dem: ”Hör på mig, ni Shekems män, så att Gud också ska höra er!


text:
<pb/><t>En gång gick träden</t> <t>för att smörja en kung över sig.</t> <t>De sade till olivträdet:</t> <t>Bli du kung över oss!</t>


text:
<t>Men olivträdet svarade:</t> <t>Skulle jag avstå från min olja,</t> <t>som man ärar Gud<f>[43]</f></t> <t>och människor med,<f>[44]</f></t> <t>och gå för att svaja</t> <t>över de andra träden? <pb/></t>


text:
<t>Men fikonträdet svarade:</t> <t>Skulle jag avstå från min sötma</t> <t>och min goda frukt</t> <t>och gå för att svaja</t> <t>över de andra träden? <pb/></t>


text:
<t><f>ⓕ</f> Men vinstocken svarade:</t> <t>Skulle jag avstå från min vinmust,</t> <t>som gläder Gud och människor,</t> <t>och gå för att svaja</t> <t>över de andra träden? <pb/></t>


text:
<t>Törnbusken svarade träden:</t> <t>Om ni verkligen vill smörja mig</t> <t>till kung över er,</t> <t>kom då och ta er tillflykt</t> <t>under min skugga.</t> <t>Om inte,</t> <t>ska eld gå ut från törnbusken</t> <t>och förtära cedrarna på Libanon.</t>


text:
<pb/>Lyssna nu: Har ni handlat rätt och riktigt när ni gjorde Abimelek till kung? Har ni gjort rätt mot Jerubbaal och hans hus, och har ni lönat honom efter hans gärningar?


text:
<pb/>Men ni har i dag rest er mot min fars hus och dödat hans sjuttio söner på en och samma sten och gjort Abimelek, hans slavinnas son, till kung över Shekems medborgare eftersom han är er bror.


text:
Om ni då denna dag har handlat rätt och riktigt mot Jerubbaal och hans hus, så gläd er över Abimelek och han må glädja sig över er.


text:
Om inte, låt då eld gå ut från Abimelek och förtära Shekems män och Bet-Millo, och låt eld gå ut från Shekems män och Bet-Millo och förtära Abimelek.”


text:
<pb/>Sedan skyndade sig Jotam undan och flydde till Beer. Där bosatte han sig i säkerhet för sin bror Abimelek.


text:
Det skedde för att våldet mot Jerubbaals sjuttio söner skulle bli hämnat och för att deras blod skulle komma över deras bror Abimelek som dödade dem, och över Shekems män som hade hjälpt honom att döda sina bröder.


text:
För att skada honom lade Shekems män folk i bakhåll på bergshöjderna, och de plundrade alla som gick den vägen. Detta berättades för Abimelek.


text:
<pb/>Men Gaal, Ebeds son, kom med sina bröder och drog in i Shekem, och Shekems män fick förtroende för honom.


text:
De gick ut på fältet och skördade sina vingårdar, pressade druvor och ordnade en fest. Så gick de in i sin guds hus och åt och drack och uttalade förbannelser över Abimelek.


text:
<f>ⓖ</f> Och Gaal, Ebeds son, sade: ”Vem är Abimelek? Och vem är Shekem, eftersom vi ska tjäna honom? Är han inte Jerubbaals son och Sebul hans förvaltare? Nej, ni ska tjäna män som härstammar från Hamor<f>[45]</f>, Shekems far. Varför skulle vi tjäna Abimelek?


text:
Om jag bara hade detta folk i min hand! Då skulle jag driva bort Abimelek.” Och han sade om Abimelek: ”Utöka din här och dra ut!”


text:
<pb/>Men när stadens hövding Sebul fick höra vad Gaal, Ebeds son, hade sagt, blev han mycket upprörd.


text:
Han sände i hemlighet bud till Abimelek och lät säga: ”Akta dig! Gaal, Ebeds son, och hans bröder har kommit till Shekem, och de uppviglar staden mot dig.


text:
Sedan kan du tidigt i morgon när solen går upp gå till anfall mot staden. När han då drar ut mot dig med sitt folk kan du göra med honom vad du får tillfälle till.”


text:
<pb/>Då bröt Abimelek upp med allt sitt folk i natten och lade sig i bakhåll mot Shekem i fyra grupper.


text:
Gaal, Ebeds son, kom ut och ställde sig vid ingången till stadsporten. Samtidigt bröt Abimelek med sitt folk fram från bakhållet.


text:
När Gaal såg folket sade han till Sebul: ”Se, det kommer ner folk från bergshöjderna!” Men Sebul svarade honom: ”Det är skuggan av bergen som för dina ögon ser ut som människor.”


text:
Men Gaal sade på nytt: ”Jo, det kommer ner folk från Mitthöjden, och en annan grupp kommer på vägen från Teckentydareken.”


text:
<pb/>Då sade Sebul till honom: ”Var är nu dina stora ord, du som sade: Vem är Abimelek eftersom vi ska tjäna honom? Här kommer folket som du föraktade. Dra ut och strid mot dem!”


text:
Men Abimelek förföljde honom, och han flydde för honom. Många föll slagna ända fram mot stadsporten.


text:
Abimelek stannade i Aruma. Men Sebul drev bort Gaal och hans bröder så att de inte kunde bo i Shekem.


text:
Då tog han sitt folk och delade upp dem i tre grupper och lade sig i bakhåll på fältet. När han fick se folket gå ut ur staden, ryckte han fram mot dem och slog dem.


text:
Abimelek och grupperna han hade med sig gick till anfall och ställde sig vid ingången till stadsporten. Men de båda andra grupperna anföll alla ute på fältet och slog dem.


text:
Abimelek angrep staden hela den dagen, han intog den och dödade dem som fanns där inne. Sedan rev han ner staden och beströdde den med salt<f>[46]</f>.


text:
Han gick då med allt sitt folk upp till berget Salmon. Abimelek tog en yxa i handen och högg av en trädgren som han lyfte upp och lade på axeln, och han sade till folket: ”Skynda er, gör som ni såg att jag gjorde!”


text:
Då högg allt folket var sin gren och följde Abimelek, och de lade grenarna intill valvet och tände eld på valvet över dem. Så omkom de som bodde i Shekems torn, omkring ettusen män och kvinnor.


text:
Men mitt i staden fanns ett starkt torn. Dit flydde alla män och kvinnor, stadens alla medborgare, och stängde igen om sig. Sedan steg de upp på tornets tak.


text:
<f>ⓗ</f> Han ropade genast på sin väpnare och sade till honom: ”Dra ditt svärd och döda mig så att de inte säger om mig: En kvinna dödade honom.” Hans tjänare genomborrade honom och han dog.


text:
<pb/>Så lät Gud Abimelek få igen det onda som han hade gjort mot sin far när han dödade sina sjuttio bröder.


text:
Och allt det onda som Shekems män hade gjort lät Gud komma tillbaka över deras egna huvuden. Så kom Jotams, Jerubbaals sons, förbannelse över dem.


text:
<pb/>Efter Abimelek trädde Tola<f>[48]</f> fram och räddade Israel. Han var son till Pua, son till Dodo, en man från Isaskar. Han bodde i Shamir<f>[49]</f> i Efraims bergsbygd


text:
<f>ⓘ</f> Han hade trettio söner som red på trettio åsnor, och de hade trettio städer som än i dag kallas Jairs byar. De ligger i Gileads land.


text:
<pb/>Men Israels barn gjorde åter det som var ont i HERRENS ögon och tjänade baalerna och astarterna och även Arams, Sidons, Moabs, ammoniternas och filisteernas gudar. De övergav HERREN och tjänade honom inte.


text:
Dessa plågade och förtryckte Israels barn det året. I arton år gjorde de så mot alla israeliter som bodde på andra sidan Jordan i amoreernas land i Gilead.


text:
Dessutom gick ammoniterna över Jordan och gav sig i strid med Juda, Benjamins och Efraims hus, så att Israel kom i stor nöd.


text:
<pb/>Då ropade Israels barn till HERREN och sade: ”Vi har syndat mot dig, för vi har övergett vår Gud och tjänat baalerna.”


text:
Men HERREN sade till Israels barn: ”När ni blev förtryckta av egyptierna, amoreerna, ammoniterna, filisteerna,


text:
<f>ⓛ</f> Då sade Israels barn till HERREN: ”Vi har syndat. Gör du med oss det som är rätt i dina ögon. Men befria oss denna gång.”


text:
<f>ⓜ</f> Därefter skaffade de bort ifrån sig de främmande gudarna och tjänade HERREN. Då kunde han inte längre uthärda att se Israels nöd.


text:
<pb/>Ammoniterna uppbådades till strid och slog läger i Gilead, och Israels barn samlades och slog läger i Mispa.<f>[51]</f>


text:
<f>ⓝ</f> Folket, hövdingarna i Gilead, sade då till varandra: ”Vem vill börja striden mot ammoniterna? Den som gör det ska vara huvud över alla som bor i Gilead.”


text:
<pb/><f>ⓞ</f> Gileaditen Jefta<f>[52]</f> var en tapper stridsman. Han var son till en prostituerad, och hans far hette Gilead.


text:
Gileads hustru födde söner åt honom, och när de växte upp drev de bort Jefta och sade till honom: ”Du får inte dela arvet i vår fars hus, för du är son till en främmande kvinna.”


text:
Då flydde Jefta bort från sina bröder och bosatte sig i landet Tob<f>[53]</f>. Där slöt sig löst folk till honom och drog ut på plundringståg med honom.


text:
Men när ammoniterna gick i strid med Israel, kom de äldste i Gilead för att hämta Jefta från landet Tob.


text:
Men Jefta svarade de äldste i Gilead: ”Har ni inte hatat mig och drivit ut mig ur min fars hus? Varför kommer ni till mig nu när ni är i nöd?”


text:
De äldste i Gilead svarade honom: ”Just därför har vi kommit tillbaka till dig. Kom nu med oss och strid mot ammoniterna. Du ska bli huvud över oss alla som bor i Gilead.”


text:
Jefta svarade de äldste i Gilead: ”Om ni tar mig tillbaka för att strida mot ammoniterna och HERREN ger dem till mig, så ska jag sedan vara ert huvud.”


text:
Då sade de äldste i Gilead till Jefta: ”HERREN är vittne mellan oss om vi inte gör som du har sagt.”


text:
Jefta följde då med de äldste i Gilead, och folket satte honom till huvud och anförare över sig. Och Jefta uttalade allt som han hade sagt inför HERREN i Mispa.


text:
<pb/>Jefta skickade sändebud till ammoniternas kung och sade: ”Vad har du emot mig, eftersom du kommer för att angripa mig i mitt land?”


text:
<f>ⓟ</f> Då svarade ammoniternas kung Jeftas sändebud: ”När Israel drog upp ur Egypten, tog de mitt land från Arnon ända till Jabbok och Jordan. Ge nu tillbaka det frivilligt.”


text:
<f>ⓠ</f> och sade till honom: ”Så säger Jefta: Israel har inte tagit något land vare sig från Moab eller från ammoniterna.


text:
För när Israel drog upp ur Egypten och de hade vandrat genom öknen ända till Röda havet och kommit till Kadesh,


text:
<f>ⓡ</f> sände Israel budbärare till kungen i Edom och sade: Låt mig gå genom ditt land. Men kungen i Edom lyssnade inte. De skickade också bud till kungen i Moab, men han ville inte heller. Då stannade Israel i Kadesh.


text:
<pb/><f>ⓢ</f> Därefter vandrade de genom öknen och gick runt Edoms land och Moabs land och kom öster om Moabs land och slog läger på andra sidan Arnon. De kom inte in på Moabs område, för Arnon var gräns mot Moab.


text:
<f>ⓣ</f> Sedan sände Israel budbärare till amoreernas kung Sichon, kungen i Heshbon, och sade till honom: Låt oss gå genom ditt land fram till vårt område.


text:
Men Sichon litade inte på Israel och lät dem inte gå genom sitt område utan samlade allt sitt folk och slog läger i Jahas. Där gick han i strid med Israel.


text:
Men HERREN, Israels Gud, gav Sichon och allt hans folk i Israels hand så att de slog dem. Israel intog hela det land där amoreerna bodde.


text:
<f>ⓤ</f> De intog hela amoreernas område, från Arnon ända till Jabbok och från öknen ända till Jordan.


text:
<pb/>När nu HERREN, Israels Gud, har fördrivit amoreerna för sitt folk Israel, skulle då du ta deras land i besittning!


text:
<f>ⓥ</f> Är det inte så att du tar vad din gud Kemosh ger dig till besittning, och vi tar allt som HERREN vår Gud har gett oss i besittning?


text:
<f>ⓦ</f> Är du bättre än Balak, Sippors son, kungen i Moab? Gick han i tvist med Israel, gick han i strid med dem?


text:
Israel har i trehundra år<f>[54]</f> bott i Heshbon med underlydande orter, i Aroer med underlydande orter och i alla städer längs Arnon. Varför har ni då inte tagit tillbaka det från oss under den tiden?


text:
Jag har inte syndat mot dig, men du gör illa mot mig genom att du strider mot mig. HERREN, domaren, ska i dag döma mellan Israels barn och ammoniterna.”


text:
<pb/>Då kom HERRENS Ande över Jefta. Han drog genom Gilead och Manasse och vidare genom Mispe i Gilead, och från Mispe i Gilead ryckte han fram mot ammoniterna.


text:
lovar jag att det som kommer ut genom dörrarna i mitt hus och möter mig, när jag kommer hem välbehållen från ammoniterna, ska tillhöra HERREN. Jag ska offra det som brännoffer.”


text:
Han tillfogade dem ett mycket stort nederlag, från Aroer ända fram emot Minnit, tjugo städer, och ända till Abel-Keramim. Så blev ammoniterna kuvade under Israels barn.


text:
<pb/><f>ⓧ</f> När sedan Jefta kom hem till sitt hus i Mispa, se, då gick hans dotter ut för att möta honom med tamburin och dans. Hon var hans enda barn, och utom henne hade han varken son eller dotter.


text:
<f>ⓨ</f> När han fick se henne, rev han sönder sina kläder och ropade: ”Nej! Min dotter, du gör mig helt förkrossad, du drar olycka över mig! Jag har öppnat min mun inför HERREN till ett löfte<f>[55]</f> och kan inte ta tillbaka det.”


text:
<pb/>Hon svarade honom: ”Min far, har du öppnat din mun inför HERREN, så gör med mig enligt dina ord, eftersom HERREN nu har gett dig hämnd på dina fiender ammoniterna.”


text:
Hon sade sedan till sin far: ”Men låt mig få detta: Ge mig två månader, så att jag kan gå upp i bergen och gråta över min jungfrudom med mina väninnor.”


text:
Han svarade henne: ”Ja, gå.” Och han lät henne vara borta i två månader. Då gick hon med sina väninnor och begrät sin jungfrudom på bergen.


text:
<pb/>Men efter två månader återvände hon till sin far, och han gjorde med henne efter löftet som han gett. Och hon hade aldrig känt någon man. Sedan blev det en sed i Israel


text:
<pb/><f>ⓩ</f> Efraims män samlades och drog till Safon. De sade till Jefta: ”Varför gick du ut i strid mot ammoniterna utan att kalla på oss till att gå med dig? Nu ska vi bränna ner ditt hus tillsammans med dig.”


text:
Jefta svarade dem: ”Jag och mitt folk låg i hård strid med ammoniterna. Då kallade jag på er, men ni ville inte rädda mig ur deras hand.


text:
<f>ⓐ</f> När jag såg att ni inte ville rädda mig, tog jag min själ i min hand<f>[56]</f> och drog i väg mot ammoniterna, och HERREN gav dem i min hand. Varför har ni då kommit emot mig denna dag för att strida mot mig?”


text:
Och Jefta samlade alla Gileads män och gav sig i strid med Efraim, och Gileads män slog efraimiterna eftersom dessa sade: ”Ni är flyktingar från Efraim. Gilead är ett mellanting, varken Efraim eller Manasse.”


text:
<pb/>Gileaditerna skar av vadställena över Jordan för efraimiterna. När de efraimitiska flyktingarna sade: ”Låt mig komma över”, frågade Gileads män var och en: ”Är du efraimit?” Svarade han då ”nej”,


text:
sade de till honom: ”Säg shibbólet!”<f>[57]</f> Sade han då ”sibbólet” för att han inte kunde uttala ordet rätt, grep de honom och dödade honom där vid Jordans vadställen. På så sätt föll vid det tillfället 42 000 efraimiter.


text:
<pb/>Och Jefta var domare i Israel i sex år. Sedan dog gileaditen Jefta och blev begravd i en av Gileads städer.


text:
Han hade trettio söner. Trettio döttrar gifte han bort, och trettio döttrar fick han genom att hämta hustrur åt sina söner utifrån. Han var domare i Israel i sju år.


text:
<f>ⓑ</f> Han hade fyrtio söner och trettio sonsöner som red på sjuttio åsnor. Han var domare i Israel i åtta år.


text:
Sedan dog pirgatoniten Abdon, Hillels son, och blev begravd i Pirgaton i Efraims land, i amalekiternas bergsbygd.


text:
<pb/><f>ⓒ</f> Israels barn gjorde åter det som var ont i HERRENS ögon, och HERREN gav dem i filisteernas hand i fyrtio år.<f>[61]</f>


text:
<pb/>I Sorga levde en man som hette Manoa, han var av daniternas släkt. Hans hustru var ofruktsam och hade inte fött några barn.


text:
Men HERRENS ängel uppenbarade sig för hustrun och sade till henne: ”Se, du är ofruktsam och har inte fött några barn, men du ska bli havande och föda en son.


text:
För se, du ska bli havande och föda en son. Ingen rakkniv ska röra hans huvud, för pojken ska vara en Guds nasir<f>[62]</f> redan från moderlivet. Han ska påbörja räddningen av Israel ur filisteernas hand.”


text:
<pb/>Då gick hustrun in och berättade det för sin man och sade: ”En gudsman kom till mig. Han såg ut som en Guds ängel, mycket respektingivande. Jag frågade honom inte varifrån han var, och han lät mig inte veta sitt namn.


text:
Han sade till mig: Se, du ska bli havande och föda en son. Drick nu inte vin eller starka drycker och ät inte något orent, för pojken ska vara en Guds nasir från moderlivet ända till sin död.”


text:
Då bad Manoa till HERREN: ”O Herre, låt gudsmannen som du sände hit komma tillbaka till oss och lära oss hur vi ska göra med pojken som ska födas.”


text:
<pb/>Gud lyssnade till Manoas röst. Guds ängel kom tillbaka till hans hustru när hon satt ute på marken och hennes man Manoa inte var hos henne.


text:
Då skyndade hustrun genast i väg och berättade det för sin man och sade till honom: ”Se, mannen som kom till mig häromdagen har uppenbarat sig för mig.”


text:
Manoa reste sig och följde med sin hustru. När han kom till mannen, frågade han honom: ”Är du den man som talade med min hustru?” Han svarade: ”Ja.”


text:
Då sade Manoa: ”När det nu går som du har sagt, vad är det då som gäller för pojken? Vad ska vi göra med honom?<f>[63]</f>”


text:
Hon ska inte äta något som växer på vinstocken, och vin eller starka drycker får hon inte dricka, inte heller får hon äta något orent. Allt som jag befallt henne ska hon följa.”


text:
<pb/><f>ⓔ</f> Manoa sade till HERRENS ängel: ”Låt oss få hålla dig kvar, så tillagar vi en killing åt dig.”


text:
Men HERRENS ängel svarade Manoa: ”Även om du håller mig kvar kommer jag inte att äta av din mat. Men om du vill ordna ett brännoffer, så offra det åt HERREN.” Manoa hade nämligen inte förstått att det var HERRENS ängel.


text:
<f>ⓕ</f> Manoa sade till HERRENS ängel: ”Vad är ditt namn? Vi vill ära dig när det du har sagt går i uppfyllelse.”


text:
<f>ⓖ</f> HERRENS ängel sade till honom: ”Varför frågar du efter mitt namn? Mitt namn är Underbar<f>[64]</f>.”


text:
<pb/><f>ⓗ</f> Manoa tog killingen och matoffret och offrade det på klippan åt HERREN. Då lät han något underbart ske inför ögonen på Manoa och hans hustru.


text:
När lågan steg från altaret mot himlen, steg HERRENS ängel upp i lågan från altaret. Manoa och hans hustru såg det, och de föll ner till jorden på sitt ansikte.


text:
Sedan visade sig HERRENS ängel inte mer för Manoa och hans hustru. Och Manoa förstod att det var HERRENS ängel.


text:
Men hans hustru svarade honom: ”Om HERREN hade velat döda oss skulle han inte ha tagit emot brännoffer och matoffer från vår hand, och inte låtit oss se allt detta eller höra något sådant.”


text:
<pb/>Sedan födde hans hustru en son och gav honom namnet Simson<f>[65]</f>. Pojken växte upp, och HERREN välsignade honom.


text:
När han kom tillbaka sade han till sin far och mor: ”Jag har sett en kvinna i Timna, en av filisteernas döttrar. Ta henne till hustru åt mig.”


text:
<f>ⓚ</f> Hans far och mor sade till honom: ”Finns det ingen kvinna bland dina bröders döttrar och i hela mitt folk, eftersom du vill gå bort och ta dig en hustru från de oomskurna filisteerna?” Simson sade till sin far: ”Ta henne åt mig, för hon är den rätta i mina ögon.”


text:
<f>ⓛ</f> Men hans far och mor visste inte att det kom från HERREN, som sökte en anledning till strid med filisteerna. På den tiden härskade nämligen filisteerna över Israel.


text:
<pb/>Simson gick med sin far och mor ner till Timna. Men just när de nådde vingårdarna vid Timna, kom ett ungt lejon rytande emot honom.


text:
<f>ⓜ</f> Då föll HERRENS Ande över honom, och han slet sönder lejonet med bara händerna, som om det vore en killing. Men han talade inte om för sin far och mor vad han hade gjort.


text:
<pb/>En tid därefter återvände han för att hämta henne, och vek då av vägen för att se på det döda lejonet. Och se, det fanns en bisvärm och honung i lejonets kropp.


text:
Han skrapade ut honungen i sina händer och åt medan han gick. Han kom till sin far och mor och gav till dem, och de åt. Men han talade inte om för dem att han hade skrapat ut honungen ur lejonets kropp.


text:
<pb/>Simsons far gick ner till kvinnan, och Simson ordnade en fest, för så brukade de unga männen göra.


text:
Simson sade till dem: ”Jag ska ge er en gåta. Om ni under de sju festdagarna ger mig lösningen och gissar rätt, ska jag ge er trettio fina linneskjortor och trettio högtidsdräkter.


text:
Men om ni inte kan säga mig lösningen, ska ni ge mig trettio fina linneskjortor och trettio högtidsdräkter.” De sade till honom: ”Berätta, låt oss höra din gåta!”


text:
Då sade han till dem: ”Från storätaren kom något ätbart, från den starke kom något sött.” Men under tre dagar lyckades de inte lösa gåtan.


text:
<pb/>På sjunde dagen sade de till Simsons hustru: ”Locka din man att ge oss lösningen på gåtan. Annars bränner vi upp dig och din fars hus. Ni har väl inte bjudit hit oss för att plundra oss?”


text:
Och Simsons hustru låg över honom med gråt och sade: ”Du bara hatar mig, du älskar mig inte alls. Du lade fram en gåta för mina landsmän, men för mig har du inte berättat lösningen.” Han svarade: ”Varken min far eller min mor har jag berättat lösningen för. Ska jag då berätta den för dig?”


text:
Men hon låg över honom med gråt under de sju festdagarna, och den sjunde dagen gav han henne lösningen eftersom hon pressade honom så hårt. Sedan berättade hon den för sina landsmän.


text:
<pb/>Innan solen gick ner den sjunde dagen gav stadens män honom sitt svar: ”Vad är sötare än honung? Och vad är starkare än ett lejon?” Då sade han till dem: ”Hade ni inte plöjt med min kviga, hade ni inte gissat min gåta.”


text:
HERRENS Ande kom över honom, och han gick ner till Ashkelon och slog ihjäl trettio män och tog deras kläder och gav högtidsdräkterna åt dem som hade sagt lösningen på gåtan. I stor vrede vände han tillbaka till sin fars hus.


text:
<pb/>En tid därefter, medan veteskörden pågick<f>[67]</f>, besökte Simson sin hustru och hade med sig en killing. Han sade: ”Låt mig gå in till min hustru i kammaren.” Men hennes far lät honom inte gå in.


text:
<f>ⓝ</f> Han sade: ”Jag var säker på att du avskydde henne, så jag gav henne till din bröllopssven. Men hon har en yngre syster som är vackrare än hon. Ta henne i stället!


text:
<pb/>Simson gick och fångade trehundra rävar.<f>[68]</f> Sedan tog han facklor, band ihop rävar med svansarna två och två och satte en fackla mellan de två svansarna.


text:
Därefter tände han eld på facklorna och släppte in rävarna på filisteernas sädesfält och satte eld på både sädeskärvar och oskuren säd, vingårdar och olivlundar.


text:
<pb/>När filisteerna frågade vem som hade gjort detta, fick de svaret: ”Det var Simson, timnitens svärson, för att timniten tog hans hustru och gav henne till hans bröllopssven.” Då drog filisteerna ut och brände upp både henne och hennes far i eld.


text:
Men Simson sade till dem: ”Om ni gör så här tänker jag verkligen inte vila förrän jag tagit hämnd på er.”


text:
Och han slog dem sönder och samman så att de led ett stort nederlag. Sedan gick han ner därifrån och bodde i bergsklyftan vid Etam.


text:
Och Juda män sade: ”Varför har ni dragit upp hit mot oss?” De svarade: ”Vi har kommit upp för att binda Simson och göra mot honom som han har gjort mot oss.


text:
Då gick tretusen män från Juda ner till bergsklyftan vid Etam och sade till Simson: ”Förstår du inte att filisteerna härskar över oss? Varför har du gjort så här mot oss?” Han svarade dem: ”Som de har gjort mot mig, har jag gjort mot dem.”


text:
De sade till honom: ”Vi har kommit ner för att binda dig och överlämna dig till filisteerna.” Simson sade till dem: ”Svär på att ni inte själva dödar mig.”


text:
De svarade honom: ”Nej, vi tänker bara binda dig och överlämna dig till dem. Vi ska inte döda dig.” Så band de honom med två nya rep och förde honom upp från klippan.


text:
<pb/>När han kom till Lehi, ropade filisteerna och sprang emot honom. Då föll HERRENS Ande över honom, och repen runt hans armar blev som lintrådar som fattat eld, och banden bara smälte bort från hans händer.


text:
Han fick syn på ett färskt käkben från en åsna, räckte ut handen och tog det och slog ihjäl tusen man med det.


text:
Sedan sade Simson: <pb/><t>”Med åsnekäken</t> <t>slog jag en hop<f>[69]</f>, ja, två.</t> <t>Med åsnekäken</t> <t>slog jag tusen man.”</t>


text:
<pb/>När han hade sagt detta, kastade han käken ifrån sig. Och man kallade den platsen Ramat-Lehi.<f>[70]</f>


text:
Och han blev mycket törstig och ropade till HERREN: ”Du har gett denna stora seger genom din tjänare, och nu kommer jag att dö av törst och falla i de oomskurnas hand!”


text:
Då klöv Gud fördjupningen i Lehi, och fram ur den flödade vatten. Han drack, och hans ande återvände och han fick liv igen. Därför kallas källan ”Den ropandes källa i Lehi”, och den finns i Lehi än i dag.


text:
När folket i Gaza fick höra att Simson hade kommit dit, omringade de platsen och låg i bakhåll för honom hela natten vid stadsporten. De höll sig stilla hela natten och tänkte: ”I morgon, vid gryningen, ska vi döda honom.”


text:
<pb/>Simson låg där till midnatt. Då steg han upp och grep tag i stadsportens dörrar och i de båda dörrposterna, ryckte loss dem tillsammans med bommen och lade allt på sina axlar och bar upp det till toppen på berget mitt emot Hebron.


text:
<f>ⓞ</f> Filisteernas furstar kom då upp till henne och sade: ”Förför honom och se var han får sin styrka ifrån och hur vi ska få makt över honom, så att vi kan binda honom och kuva honom. Då ska vi var och en ge dig ettusenetthundra siklar silver<f>[72]</f>.”


text:
<pb/>Delila sade till Simson: ”Säg mig: Var får du din styrka ifrån? Hur man kan binda dig och kuva dig?”


text:
Simson svarade henne: ”Om man binder mig med sju färska senor<f>[73]</f> som inte har hunnit torka, så blir jag svag som en vanlig människa.”


text:
<pb/>Filisteernas furstar kom upp till henne med sju färska bågsträngar som inte hade hunnit torka, och hon band honom med dem.


text:
Hon hade lagt folk i bakhåll i den inre kammaren. Så ropade hon till honom: ”Filisteerna är över dig, Simson!” Då slet han av bågsträngarna lika lätt som en lingarnstråd slits sönder när den kommer nära elden. Och hemligheten till hans styrka blev inte röjd.


text:
<pb/>Delila sade då till Simson: ”Du har lurat mig och ljugit för mig! Tala nu om för mig hur man kan binda dig.”


text:
Han svarade henne: ”Om man binder mig med nya rep som aldrig använts, så blir jag svag som en vanlig människa.”


text:
Delila tog nya rep och band honom med dem och ropade till honom: ”Filisteerna är över dig, Simson!” Och män låg i bakhåll i den inre kammaren. Men han slet av repen från sina armar som om de vore trådar.


text:
<pb/>Då sade Delila till Simson: ”Hittills har du lurat mig och ljugit för mig. Säg mig nu hur man kan binda dig.” Han svarade henne: ”Jo, om du väver in de sju flätorna på mitt huvud i varpen till din väv.”


text:
Hon slog då fast dem med pluggen och ropade sedan till honom: ”Filisteerna är över dig, Simson!” När han vaknade ur sömnen ryckte han loss vävpluggen tillsammans med varpen till väven.


text:
<pb/>Då sade hon till honom: ”Hur kan du säga att du älskar mig när du inte ger mig ditt hjärta? Tre gånger har du lurat mig och inte sagt mig var du får din styrka ifrån.”


text:
<f>ⓟ</f> När hon nu dag efter dag ansatte honom och plågade honom med sina ord, blev han så otålig att han kunde dö.


text:
<f>ⓠ</f> Då öppnade han hela sitt hjärta för henne och sade: ”Ingen rakkniv har rört mitt huvud, för jag är en Guds nasir ända från moderlivet. Om man rakar av mig håret, viker min styrka ifrån mig och jag blir svag som alla andra människor.”


text:
När Delila insåg att han hade avslöjat hela sin hemlighet för henne, sände hon bud och kallade till sig filisteernas furstar och sade: ”Kom upp hit en gång till, för nu har han avslöjat hela sin hemlighet för mig.” Då kom filisteernas furstar upp till henne och hade med sig pengarna.


text:
<pb/>Hon fick honom att somna i sitt knä. Sedan kallade hon till sig en man som på hennes befallning skar av de sju flätorna på hans huvud. Då började hon få makt över honom, och hans styrka vek ifrån honom.


text:
Därefter ropade hon: ”Filisteerna är över dig, Simson!” Han vaknade upp ur sömnen och tänkte: ”Jag gör mig väl fri nu som förut och skakar mig loss.” Men han visste inte att HERREN hade lämnat honom.


text:
<f>ⓡ</f> Och filisteerna grep honom och stack ut ögonen på honom. <pb/>Därefter förde de honom ner till Gaza och band honom med kopparkedjor, och han blev satt att mala i fängelset.<f>[74]</f>


text:
<pb/>Filisteernas furstar samlades för att hålla en stor offerfest åt sin gud Dagon<f>[75]</f> och fira. De sade: ”Vår gud har gett vår fiende Simson i vår hand.”


text:
Och när folket såg honom, lovade de sin gud och sade: ”Vår gud har gett vår fiende i vår hand, honom som ödelade vårt land och dödade så många av oss.”


text:
När nu deras hjärtan hade blivit glada, sade de: ”Hämta Simson så att han kan roa oss.” Och Simson hämtades ur fängelset och måste roa dem. De ställde honom mellan pelarna.


text:
<pb/>Då sade Simson till pojken som höll honom i handen: ”Släpp mig och låt mig få hålla i pelarna som huset vilar på och luta mig mot dem.”


text:
Huset var fullt med män och kvinnor, och alla filisteernas furstar var där. På taket fanns omkring tretusen män och kvinnor som såg på medan Simson roade dem.


text:
<pb/><f>ⓢ</f> Men Simson ropade till HERREN: ”Herre GUD, tänk på mig och styrk mig bara denna gång, o Gud. Låt mig få hämnd på filisteerna för ett av mina båda ögon.”


text:
Därefter tog Simson i de båda mittpelarna som huset vilade på och tryckte sig mot dem, med högra handen mot den ena pelaren och med vänstra handen mot den andra.


text:
Och Simson sade: ”Låt mig dö med filisteerna!” Sedan böjde han sig framåt med sådan kraft att huset rasade över furstarna och allt folket som fanns där. De som han dödade vid sin död var fler än de som han hade dödat medan han levde.


text:
<pb/><f>ⓣ</f> Och hans bröder och hela hans familj kom dit ner och tog honom med sig hem och begravde honom mellan Sorga och Eshtaol, i hans far Manoas grav. Han hade då varit domare i Israel i tjugo år.<f>[76]</f>


text:
Han sade till sin mor: ”De ettusenetthundra silversiklarna<f>[78]</f> som togs från dig och som du uttalade en förbannelse<f>[79]</f> över inför mina öron, de pengarna finns hos mig. Det var jag som tog dem.” Då sade hans mor: ”HERREN välsigne dig, min son!”


text:
Så gav han de ettusenetthundra silversiklarna tillbaka till sin mor. Men hon sade: ”Härmed helgar jag dessa pengar åt HERREN och lämnar dem till min son, för att göra en snidad och en gjuten gudabild.<f>[80]</f> Jag ger dem tillbaka till dig.”


text:
Men han gav tillbaka pengarna till sin mor. Då tog hans mor tvåhundra siklar silver och gav dem till en guldsmed, som gjorde av dem en snidad och en gjuten gudabild. Dessa ställdes sedan in i Mikas hus.


text:
<pb/><f>ⓤ</f> Denne Mika hade ett gudahus. Han lät göra en efod<f>[81]</f> och husgudar och insatte en av sina söner till präst åt sig.


text:
<f>ⓥ</f> På den tiden fanns det ingen kung i Israel. Var och en gjorde vad han själv ansåg vara rätt.


text:
Han begav sig från sin stad Betlehem i Juda för att finna en plats där han kunde bo. <pb/>Under sin färd kom han till Efraims bergsbygd, fram till Mikas hus.


text:
Då frågade Mika honom: ”Varifrån kommer du?” Han svarade: ”Jag är en levit från Betlehem i Juda, och jag är på vandring för att hitta någon plats där jag kan bo.”


text:
Mika sade till honom: ”Stanna hos mig och bli min fader och präst, så ska jag varje år ge dig tio siklar silver<f>[82]</f> och det du behöver av kläder och mat.” Då följde leviten med.


text:
Och Mika sade: ”Nu vet jag att HERREN ska vara god mot mig, eftersom jag har fått en levit<f>[83]</f> till präst.”


text:
<pb/><f>ⓦ</f> På den tiden fanns det ingen kung i Israel. Och på den tiden sökte sig Dans stam en arvedel där de kunde bo, för dittills hade inte något område tillfallit dem som arvedel bland Israels stammar.


text:
Därför sände Dans barn fem utvalda och tappra män ur sin släkt, från Sorga och Eshtaol, för att speja i landet och utforska det. De sade till dem: ”Gå och utforska landet.” Så kom de till Efraims bergsbygd, fram till Mikas hus, där de stannade över natten.


text:
<pb/><f>ⓧ</f> När de var vid Mikas hus och kände igen den unge levitens röst, gick de fram till honom och frågade: ”Vem har fört dig hit? Vad gör du här, och hur har du det här?”


text:
Han berättade då för dem vad Mika hade gjort för honom och sade: ”Han gav mig lön och jag blev präst åt honom.”


text:
Då gick de fem männen vidare och kom till Laish.<f>[84]</f> De såg hur folket där bodde i trygghet, stilla och trygga som sidonier, och att ingen gjorde någon skada i landet genom att försöka ta makten. De bodde långt från sidonierna och hade inget med andra människor att göra.


text:
<pb/>När de kom tillbaka till sina bröder i Sorga och Eshtaol, frågade bröderna dem: ”Vad säger ni?”


text:
De svarade: ”Kom, vi drar ut mot dem! För vi har sett landet och funnit att det är mycket gott. Vad väntar ni på? Tveka inte att rycka ut och inta landet!


text:
När ni kommer dit, kommer ni till ett folk som lever tryggt, och landet är vidsträckt. Gud har gett det i er hand, en plats där det inte är brist på något som finns på jorden.”


text:
<f>ⓨ</f> De drog upp och slog läger vid Kirjat-Jearim i Juda. Därför kallar man än i dag den platsen för Dans läger. Det ligger väster om Kirjat-Jearim.


text:
<pb/>De fem männen som hade varit ute för att speja i landet vid Laish sade då till sina bröder: ”Vet ni att i ett av husen här finns en efod och husgudar och en snidad och en gjuten gudabild? Så överväg nu vad ni bör göra.”


text:
De fem män som hade spejat i landet gick upp till huset. De gick in och tog den snidade gudabilden, efoden, husgudarna och den gjutna gudabilden, medan prästen stod vid ingången till porten tillsammans med de sexhundra beväpnade männen.


text:
När de fem männen hade gått in i Mikas hus och tagit den snidade gudabilden, efoden, husgudarna och den gjutna gudabilden, sade prästen till dem: ”Vad är det ni gör?”


text:
De svarade honom: ”Var tyst, sätt handen för munnen! Följ med oss och bli vår fader och präst. Är det bättre för dig att vara präst för en enda mans hus, eller att vara präst för en hel stam och släkt i Israel?”


text:
Då gladdes prästen i sitt hjärta, och han tog efoden, husgudarna och den snidade gudabilden och följde med folket.


text:
<pb/>Sedan vek de av och fortsatte sin väg och lät barn och boskap och det dyrbaraste godset gå främst.


text:
Men när de hade kommit en bit ifrån Mikas hus, blev de upphunna av män som bodde nära hans hus och som hade samlats under tiden.


text:
När dessa ropade på dem, vände sig Dans barn om och frågade Mika: ”Hur är det fatt, eftersom du kommer med en sådan skara?”


text:
Han svarade: ”Ni har tagit gudarna som jag har gjort och dessutom prästen och sedan går ni er väg. Vad mer har jag kvar? Och så frågar ni mig: Hur är det fatt?”


text:
Men Dans barn sade till honom: ”Vi vill inte höra ett ord till från dig! Annars kanske några män blir arga och går till anfall mot er och ni mister era liv, både du och ditt husfolk.”


text:
Därefter fortsatte Dans barn sin väg. Och när Mika såg att de var starkare än han, vände han tillbaka hem.


text:
<pb/><f>ⓩ</f> Sedan de tagit både det som Mika hade gjort och hans präst anföll de folket i Laish, som levde stilla och i trygghet. De slog dem med svärd och brände staden.


text:
Och ingen hjälpte den, för den låg långt från Sidon och folket hade inget att göra med andra människor. Staden låg i Bet-Rehobs dal. Daniterna byggde upp staden och bosatte sig där.


text:
<f>ⓐ</f> Där ställde Dans barn upp den snidade gudabilden åt sig. Jonatan, son till Gershom, Moses<f>[85]</f> son, och hans söner var präster åt Dans stam ända till dess att landet fördes bort i fångenskap.


text:
<f>ⓑ</f> De ställde upp åt sig den snidade gudabild som Mika hade gjort, och den var kvar där hela den tid Guds hus var i Shilo.<f>[86]</f>


text:
<pb/><f>ⓒ</f> På den tid<f>[87]</f> då det inte fanns någon kung i Israel bodde en levitisk man längst upp i Efraims bergsbygd. Han tog till bihustru en kvinna från Betlehem i Juda.


text:
Men hon var otrogen mot<f>[88]</f> honom och gick ifrån honom till sin fars hus i Betlehem i Juda. Där stannade hon i fyra månader.


text:
Då gav sig hennes man i väg efter henne för att hämta tillbaka henne med vänliga ord. Han hade med sig sin tjänare och ett par åsnor. Hon släppte in honom i sin fars hus, och när kvinnans far fick se honom tog han emot honom med glädje.


text:
Hans svärfar, kvinnans far, höll honom kvar, och han stannade hos honom i tre dagar. De åt och drack och han övernattade där.


text:
<pb/>När de på fjärde dagen steg upp tidigt på morgonen och han gjorde sig redo att resa, sade kvinnans far till sin svärson: ”Stärk dig med lite bröd. Sedan kan ni resa.”


text:
Då satte sig båda ner och åt och drack tillsammans. Därefter sade kvinnans far till mannen: ”Stanna gärna här över natten och låt ditt hjärta vara glatt.”


text:
När mannen ändå gjorde sig klar att resa, bad hans svärfar honom så enträget att han stannade där ännu en natt.


text:
Den femte dagen steg han åter upp tidigt på morgonen för att resa. Då sade kvinnans far: ”Stärk dig först och vänta till i eftermiddag.” Därefter åt de båda tillsammans.


text:
När sedan mannen gjorde sig klar att resa med sin bihustru och sin tjänare, sade hans svärfar, kvinnans far, till honom: ”Se, det är snart kväll. Stanna kvar över natten, dagen är ju snart slut. Ja, stanna över natten och låt ditt hjärta vara glatt. Sedan kan ni ge er av tidigt i morgon så att du får komma hem.”


text:
<pb/>Men mannen ville inte stanna över natten, utan bröt upp och reste sin väg och kom fram till platsen mitt emot Jebus, det vill säga Jerusalem. Han hade med sig ett par sadlade åsnor. Hans bihustru följde också med honom.


text:
När de var vid Jebus och dagen nästan var slut, sade tjänaren till sin herre: ”Kom, vi tar in i den här jebusitstaden och stannar där över natten.”


text:
Men hans herre svarade honom: ”Vi ska inte ta in i en främmande stad där det inte bor några israeliter. Vi fortsätter till Gibea.”<f>[89]</f>


text:
Han sade vidare till sin tjänare: ”Kom, vi försöker hinna fram till Gibea eller Rama och övernatta på en av de platserna.”


text:
De tog av från vägen och gick in i Gibea för att stanna där över natten. När han kommit in dit satte han sig på stadens torg, men ingen ville ta emot dem i sitt hus över natten.


text:
<pb/>Men se, på kvällen kom en gammal man från sitt arbete på fältet. Han var från Efraims bergsbygd och bodde som främling i Gibea. Folket på orten var nämligen benjaminiter.


text:
När han fick syn på den resande mannen på den öppna platsen i staden, sade han: ”Vart ska du resa, och varifrån kommer du?”


text:
Han svarade honom: ”Vi är på genomresa från Betlehem i Juda till Efraims bergsbygd som ligger långt upp. Jag är därifrån, och jag har varit på resa till Betlehem i Juda och är nu på väg till HERRENS hus, men ingen här vill ta emot mig i sitt hus.


text:
Jag har både halm och foder åt våra åsnor, och både bröd och vin åt mig och din tjänarinna och den unge mannen som följer med din tjänare. Vi saknar ingenting.”


text:
Då sade den gamle mannen: ”Frid vare med dig! Låt mig ordna med allt du saknar. Men här på torget ska du inte stanna över natten.”


text:
Så tog han in honom i sitt hus och gav åsnorna foder. Och när de hade tvättat sina fötter, åt de och drack.


text:
<pb/><f>ⓓ</f> Medan de gjorde sig glada, se, då omringades plötsligt huset av stadens män, onda män. De bultade på dörren och sade till den gamle mannen som ägde huset: ”Skicka ut mannen som kom till ditt hus så vi får ligga med honom<f>[90]</f>!”


text:
Då gick husägaren ut till dem och sade: ”Nej, mina bröder, gör inte något så ont! Eftersom mannen har kommit in i mitt hus får ni inte göra en sådan dårskap.


text:
Se, här är min dotter som är jungfru och mannens bihustru. Dem kan jag skicka ut till er, så kan ni våldta dem och göra vad ni vill med dem. Men gör inte en sådan dårskap mot den här mannen.”


text:
Men männen ville inte höra på honom. Då grep mannen sin bihustru och tvingade ut henne till dem. Och de kände henne och våldförde sig på henne hela natten ända till morgonen. Först när det började ljusna släppte de henne.


text:
<pb/>I gryningen kom kvinnan och föll ihop vid ingången till mannens hus där hennes herre var. Där blev hon liggande tills det blev ljust.


text:
När hennes herre steg upp på morgonen och öppnade husets dörr och gick ut för att fortsätta sin resa, fick han se sin bihustru ligga hopsjunken vid ingången till huset med händerna på tröskeln.


text:
Han sade till henne: ”Res dig, vi ska gå.” Men hon svarade inte. Då lyfte han upp henne på åsnan. Sedan gjorde sig mannen i ordning och gav sig av hemåt.


text:
<pb/>När han hade kommit hem, grep han en kniv och tog sin bihustru och styckade henne i tolv delar, efter benen i hennes kropp, och sände runt delarna över hela Israels land.


text:
Och alla som såg det sade: ”Något sådant har aldrig skett eller setts från den dag då Israels barn drog upp ur Egyptens land ända till i dag. Ta det till er, rådgör och säg er mening!”


text:
<pb/><f>ⓔ</f> Då drog alla Israels barn ut, från Dan till Beer-Sheba<f>[91]</f> och även från Gileads land. De samlades som en man inför HERREN i Mispa.<f>[92]</f>


text:
Ledarna för allt folket, alla Israels stammar, trädde fram i Guds församling: 400 000 man till fots, beväpnade med svärd.


text:
<pb/>Men Benjamins barn fick höra att de andra israeliterna hade dragit upp till Mispa. Och Israels barn sade: ”Tala om hur detta illdåd gick till.”


text:
<f>ⓕ</f> Då sade leviten, den mördade kvinnans man: ”Jag och min bihustru kom till Gibea i Benjamin för att stanna där över natten.


text:
<f>ⓖ</f> Då blev jag angripen av Gibeas män. De omringade huset om natten för att komma åt mig. Mig tänkte de döda, och min bihustru skändade de så att hon dog.


text:
Då tog jag min bihustru och styckade henne och sände delarna över hela området för Israels arvedel, eftersom de hade gjort något så skamligt och dåraktigt i Israel.


text:
<pb/>Då reste sig allt folket upp som en man och sade: ”Ingen av oss ska gå hem till sitt tält eller vända om till sitt hus.


text:
På varje hundratal i alla Israels stammar ska vi ta ut tio män och på varje tusental hundra och på varje tiotusental tusen, för att skaffa matförråd åt allt folket. När de sedan kommer till Gibea i Benjamin kan de ge staden vad den förtjänar för den dårskap de har gjort i Israel.”


text:
<pb/>Och Israels stammar sände män till hela Benjamins stam och lät säga: ”Vad är det för illdåd som har begåtts bland er!


text:
Lämna ut uslingarna i Gibea så att vi får döda dem och avlägsna det onda från Israel.” Men benjaminiterna ville inte lyssna till sina bröder israeliterna.


