# verses

text:
Det är uppenbart att ni är ett Kristusbrev skrivet genom vår tjänst, inte med bläck utan med den levande Gudens Ande, inte på tavlor av sten utan på tavlor av kött i era hjärtan.


text:
Han har gett oss förmåga att vara tjänare åt ett nytt förbund, som inte är bokstavens <f>[#1]</f> utan Andens. Bokstaven dödar, men Anden ger liv. 


text:
Redan dödens tjänst, inristad med bokstäver på stenar, kom med sådan härlighet att Israels barn inte kunde se på Moses ansikte för dess strålglans, även om den glansen bleknade.


text:
Om redan fördömelsens tjänst hade härlighet, hur mycket rikare på härlighet är då inte rättfärdighetens tjänst?


text:
Vi som lever utlämnas ständigt åt döden för Jesu skull, för att också Jesu liv ska uppenbaras i vår dödliga kropp.


text:
Men vi har samma trons Ande som i skriftordet: <i>Jag tror, därför talar jag.</i> Även vi tror, och därför talar vi.


text:
Vi vet ju att han som uppväckte Herren Jesus också ska uppväcka oss med Jesus och låta oss träda fram tillsammans med er.


text:
<f>[#1]</f> Allt sker för er skull, för att nåden ska nå allt fler och få tacksägelsen att flöda över till Guds ära. 


text:
Därför ger vi inte upp. Även om vår yttre människa bryts ner, förnyas vår inre människa dag för dag.


text:
Vår nöd, som är kortvarig och väger lätt, bereder åt oss en väldig och överväldigande härlighet som väger tungt och varar för evigt.


text:
Vi riktar inte blicken mot det synliga, utan mot det osynliga. Det synliga är förgängligt, men det osynliga är evigt.


text:
Vi har tagit avstånd från allt hemligt och skamligt och använder inga knep. Vi förfalskar inte Guds ord, utan lägger öppet fram sanningen och överlämnar oss inför Gud åt varje människas samvete.


text:
Den här världens gud <f>[#1]</f> har förblindat de otroendes sinnen så att de inte ser ljuset som strålar från evangeliet om Kristi härlighet, han som är Guds avbild.


text:
Gud som sade: "Ljus ska lysa ur mörkret", han har lyst upp våra hjärtan för att kunskapen om Guds härlighet som strålar från Kristi ansikte ska sprida sitt ljus. 


text:
Men denna skatt har vi i lerkärl, för att den väldiga kraften ska vara Guds och inte komma från oss.


text:
Vi vet att om vårt jordiska tält <f>[#1]</f> rivs ner så har vi en byggnad från Gud, en evig boning i himlen som inte är gjord av människohand.


text:
<f>[#1]</f> Vi måste alla träda fram inför Kristi domstol, för att var och en ska få igen vad han har gjort här i livet, gott eller ont. 


text:
Vi vet alltså vad det är att frukta Herren, och därför försöker vi vinna människor. För Gud är det uppenbart hurdana vi är, och jag hoppas att det också är uppenbart för era samveten.


text:
Vi vill inte rekommendera oss själva igen inför er, bara ge er tillfälle att vara stolta över oss. Då har ni något att svara dem som skryter med det yttre och inte med det som finns i hjärtat.


text:
Kristi kärlek driver oss <f>[#1]</f> , för vi är övertygade om att en har dött för alla, och därför har alla dött.


text:
Och han dog för alla, för att de som lever inte längre ska leva för sig själva utan för honom som har dött och uppstått för dem.


text:
Därför känner vi inte längre någon på ett ytligt <f>[#1]</f> sätt. Även om vi har känt Kristus på ett ytligt sätt, känner vi honom inte så längre.


text:
Och allt kommer från Gud, som har försonat oss med sig själv genom Kristus och gett oss försoningens tjänst.


text:
Gud var i Kristus och försonade världen med sig själv. Han tillräknade inte människorna deras överträdelser, och han har anförtrott oss försoningens ord.


text:
Vi är alltså sändebud för Kristus, och Gud vädjar genom oss. Vi ber på Kristi uppdrag: låt försona er med Gud!


text:
<f>[#1]</f> Han som inte visste av synd, honom gjorde Gud till synd i vårt ställe, för att vi i honom skulle bli rättfärdiga inför Gud <f>[#2]</f> 


text:
Ja, vi som bor i detta tält suckar tungt. Vi vill ju inte bli avklädda utan påklädda, så att det som är dödligt uppslukas av livet.


text:
Därför är vi alltid vid gott mod, även om vi vet att vi är borta från Herren så länge vi är hemma i kroppen.


text:
Gå inte som omaka par i ok <f>[#1]</f> med dem som inte tror. Vad har rättfärdighet med orättfärdighet att göra? Eller vad har ljus gemensamt med mörker?


text:
Vilken samstämmighet har Kristus med Beliar? <f>[#1]</f> Eller vad kan den som tror dela med den som inte tror?


text:
Vad kan Guds tempel ha för gemenskap med avgudarna? Vi är den levande Gudens tempel, för Gud har sagt: <i>Jag ska bo hos dem och vandra bland dem och vara deras Gud, och de ska vara mitt folk.</i>


text:
Därför säger Herren: <i>Gå ut från dem och skilj er från dem, och rör inte vid något orent. Då ska jag ta emot er</i>, <f>[#1]</f> 


text:
<i>och jag ska vara er Far och ni ska vara mina söner och döttrar, säger Herren den Allsmäktige</i>.


text:
Han säger ju: <i>Jag bönhör dig i nådens tid, jag hjälper dig på frälsningens dag</i>. Nu är den rätta tiden, nu är frälsningens dag. 


text:
med sanningens ord och Guds kraft, med rättfärdighetens vapen i höger och vänster hand <f>[#1]</f> ,


text:
När vi nu har dessa löften, mina älskade, så låt oss rena oss från allt som befläckar kött och ande <f>[#1]</f> och fullborda vår helgelse i vördnad för Gud. 


text:
En sorg efter Guds vilja ger en ånger som man inte ångrar och som leder till frälsning. Men världens sorg leder till död.


text:
Se vad den här sorgen från Gud har fört med sig hos er: vilken hängivenhet, vilka förklaringar, vilken upprördhet, vilken fruktan, vilken längtan, vilken iver och vilken bestraffning! I allt har ni visat er oskyldiga i den här saken.


text:
När jag skrev till er var det alltså inte med tanke på den som gjort orätt eller den som har drabbats, utan för att det skulle bli klart för er inför Gud hur ivrigt ni tar er an vår sak.


text:
Det har gett oss tröst. Utöver den trösten kom den ännu större glädjen över att se Titus så glad. Ni har alla styrkt hans ande.


text:
Om jag har berömt er inför honom, så har jag inte behövt skämmas för det. Nej, liksom allt vi har sagt er är sant, så har också vårt beröm inför Titus visat sig vara sant.


text:
Hans hjärta klappar nu ännu varmare för er, när han minns hur ni alla lydde och hur ni tog emot honom med respekt och vördnad.


text:
Ge oss rum i era hjärtan. Vi har inte gjort orätt mot någon, inte skadat någon och inte utnyttjat någon.


text:
Det säger jag inte för att fördöma er. Jag har redan sagt att ni har en plats i våra hjärtan så att vi både dör och lever tillsammans.


text:
Jag har stort förtroende för er, jag är mycket stolt över er. Jag är uppfylld av tröst och har glädje i överflöd mitt i all vår nöd.


text:
När vi kom till Makedonien fick vi ingen ro. Vi var trängda på alla sätt, utifrån av konflikter och inifrån av oro.


text:
och inte bara genom hans ankomst utan också genom trösten han fått hos er. Han berättade för oss om er längtan, er klagan och er iver för mitt bästa, och då gladde jag mig ännu mer.


text:
För även om jag gjorde er sorgsna med mitt brev, så ångrar jag det inte nu. Först ångrade jag mig, för jag såg att brevet gjorde er sorgsna, om än bara för ett tag.


text:
Men nu gläder jag mig, inte för att ni blev sorgsna utan för att sorgen har lett till ånger. Ni blev sorgsna så som Gud vill, och därför har ni inte tagit någon skada genom oss.


text:
Jag ger mitt råd i den här saken för att hjälpa er. I fjol var ni först både med att påbörja arbetet och att besluta om det.


text:
Fullborda nu arbetet, så att ni som med god vilja tog beslutet också genomför det utifrån vad ni har.


text:
Just nu ska ert överflöd avhjälpa deras brist, så att deras överflöd en annan gång kan avhjälpa er brist. Så blir det lika för alla,


text:
som det står skrivet: <i>Den som samlat mycket hade ingenting över, och den som samlat lite saknade ingenting</i>.


text:
Tillsammans med honom har vi sänt den broder som får beröm <f>[#1]</f> i alla församlingarna för sitt arbete i evangeliets tjänst.


text:
Och inte bara det, han är också vald av församlingarna till att följa med oss på resan med gåvan som vi förmedlar till Herrens ära och som bevis på vår goda vilja.


text:
Trots deras många hårda prövningar har ändå deras översvallande glädje och deras djupa fattigdom gjort dem överflödande rika <f>[#1]</f> på uppriktig hängivenhet <f>[#2]</f> 


text:
Vi är nämligen noga med att göra det som är rätt, inte bara inför Herren utan också inför människor.


text:
Tillsammans med dem har vi sänt ännu en broder <f>[#1]</f> , som vi ofta och på många sätt har prövat och funnit hängiven, särskilt nu eftersom han har så stort förtroende för er.


text:
Titus är min vän och medarbetare hos er, och våra andra bröder är församlingarnas sändebud <f>[#1]</f> till Kristi ära.


text:
Ge dem nu inför församlingarna bevis på er kärlek och på att vi hade rätt när vi berömde er inför dem.


text:
De har gett efter sin förmåga, ja, över sin förmåga. Och det var helt frivilligt, det kan jag intyga.


text:
Och de gav inte bara det vi hade hoppats, utan de gav sig själva, först och främst åt Herren och sedan åt oss efter Guds vilja.


text:
När ni nu är rika på allt – tro, tal, kunskap, hängivenhet och den kärlek vi har väckt hos er – var då också rika på den här kärleksgåvan.


text:
Detta säger jag inte som en befallning, utan för att pröva äktheten i er kärlek när andra visar en sådan iver.


text:
Ni känner ju vår Herre Jesu Kristi nåd. Han var rik men blev fattig för er skull, för att ni genom hans fattigdom skulle bli rika.


text:
Han som ger såningsmannen säd till att så och bröd till att äta, han ska ge er utsäde och mångdubbla det och låta er rättfärdighet ge god skörd.


text:
Då blir ni rika på allt och kan vara generösa i allt, och det väcker tacksamhet till Gud när vi överlämnar gåvan.


text:
Den hjälp ni ger i denna insamling fyller inte bara de heligas behov, utan bär också rik frukt genom att många tackar Gud.


text:
När ni visar er äkthet genom denna hjälp prisar de Gud för att ni följer er bekännelse till Kristi evangelium och så godhjärtat delar gemenskapen med dem och med alla.


text:
Jag vet hur villiga ni är, och inför makedonierna brukar jag berömma er och berätta att Achaia har varit redo sedan i fjol. Er iver har sporrat de flesta.


text:
Nu sänder jag ändå bröderna för att vårt beröm av er i denna sak inte ska visa sig vara tomt prat och för att ni ska vara förberedda, som jag redan nämnt.


text:
Annars får vi – för att inte säga ni – stå där och skämmas när makedonierna som kommer med mig ser att ni är oförberedda trots vårt förtroende för er.


text:
Därför tyckte jag mig behöva be bröderna resa till er och förbereda er utlovade gåva, så att den kan ligga färdig som en gåva och inte blir ett krav <f>[#1]</f> 


text:
<f>[#1]</f> Men tänk på detta: Den som sår sparsamt får skörda sparsamt, och den som sår rikligt får skörda rikligt.


text:
Var och en ska ge vad han har bestämt i sitt hjärta, inte med olust eller tvång, för Gud älskar en glad givare <f>[#1]</f> 


text:
Och Gud har makt att ge er all nåd i överflöd, så att ni alltid och i allt har nog av allt <f>[#1]</f> och kan ge i överflöd till varje gott verk.


text:
<f>[#1]</f> Från Paulus, apostel, utsänd inte av människor eller genom någon människa, utan av Jesus Kristus och Gud Fadern som har uppväckt honom från de döda.


text:
Är det nu människor jag försöker få på min sida, eller Gud? Eller söker jag människors gillande? Hade jag fortfarande sökt människors gillande skulle jag inte vara Kristi tjänare. 


text:
Jag har inte fått det eller lärt mig det av någon människa, utan genom en uppenbarelse från Jesus Kristus.


text:
Ni har ju hört hur jag betedde mig förr inom judendomen, hur våldsamt jag förföljde Guds församling och försökte utrota den.


text:
Jag gick längre i judendom än många jämnåriga i mitt folk och ivrade än mer fanatiskt för mina fäders stadgar <f>[#1]</f> 


text:
beslöt att uppenbara sin Son i mig <f>[#1]</f> , för att jag skulle förkunna evangeliet om honom bland hedningarna. Då rådfrågade jag inte genast människor av kött och blod.


text:
Jag gick inte upp till Jerusalem, till dem som var apostlar före mig, utan jag begav mig till Arabien <f>[#1]</f> och återvände sedan till Damaskus.


text:
Först tre år senare kom jag upp till Jerusalem för att lära känna Kefas <f>[#1]</f> , och jag stannade hos honom i femton dagar.


text:
de hade bara hört sägas: "Han som förr förföljde oss förkunnar nu den tro han tidigare ville utrota."


text:
som har offrat sig själv för våra synder för att rädda oss ur den nuvarande onda tidsåldern efter vår Guds och Fars vilja.


text:
Jag är förvånad att ni så fort överger honom som har kallat er genom Kristi nåd och vänder er till ett annat evangelium,


text:
fast det inte finns något annat. Det är bara några som skapar förvirring bland er och vill förvränga Kristi evangelium.


text:
Men även om vi själva eller en ängel från himlen skulle ge er ett annat evangelium än det vi har predikat, så ska han vara under förbannelse <f>[#1]</f> 


text:
Det vi redan har sagt säger jag nu igen: om någon ger er ett annat evangelium än det ni har tagit emot, så ska han vara under förbannelse.


text:
Efter fjorton år kom jag upp till Jerusalem igen, nu med Barnabas <f>[#1]</f> Även Titus <f>[#2]</f> hade jag med mig.


text:
Det enda var att vi skulle tänka på de fattiga <f>[#1]</f> , och det har jag också varit noga med att göra. 


text:
Innan det kom några från Jakob <f>[#1]</f> brukade han nämligen äta tillsammans med hedningarna, men när de hade kommit drog han sig undan och höll sig avskild av rädsla för de omskurna.


text:
Även de andra judarna hycklade på samma sätt, så att till och med Barnabas drogs med i deras hyckleri.


text:
Men när jag såg att de inte var på rätt väg <f>[#1]</f> efter evangeliets sanning, sade jag till Kefas inför alla: "Om du som är jude kan leva som hedning och inte som jude, varför tvingar du då hedningarna att leva som judar?" 


text:
Men vi vet att människan inte förklaras rättfärdig genom laggärningar utan genom tro på Jesus Kristus. Därför har också vi satt vår tro till Kristus Jesus, för att stå som rättfärdiga genom tro på Kristus <f>[#1]</f> och inte genom laggärningar. Genom laggärningar blir ingen människa rättfärdig.


text:
Men om vi som söker rättfärdigheten i Kristus visar oss vara syndare, står Kristus då i syndens tjänst? Verkligen inte!


text:
Jag reste dit efter en uppenbarelse och lade fram – enskilt <f>[#1]</f> , för de ansedda – det evangelium som jag predikar bland hedningarna. Det var väl inte så att jag kämpade eller hade kämpat förgäves?


text:
och nu lever inte längre jag, utan Kristus lever i mig. Och det liv jag nu lever i min kropp, det lever jag i tron på Guds Son som har älskat mig och utgett sig för mig.


text:
Jag förkastar inte Guds nåd. För om rättfärdighet kunde nås genom lagen, då hade Kristus dött förgäves.


text:
Det ville annars de falska bröder som hade nästlat sig in. De hade smugit sig in för att spionera på den frihet vi har i Kristus Jesus och göra oss till slavar.


text:
Men vi gav inte efter för dem ens ett ögonblick eller underkastade oss. Vi ville att evangeliets sanning skulle bevaras hos er <f>[#1]</f> 


text:
Och de som ansågs betydelsefulla – hurdana de nu <f>[#1]</f> var gör ingen skillnad för mig, Gud ser inte till personens yttre – dessa ansedda ville inte ålägga mig något mer <f>[#2]</f> 


text:
Tvärtom, de insåg att jag hade blivit betrodd med evangeliet till de oomskurna liksom Petrus till de omskurna.


text:
Han som hade gett Petrus kraft att vara apostel för de omskurna har också gett mig kraft att vara det för hedningarna.


text:
Och när Jakob, Kefas och Johannes, de som ansågs vara pelarna, förstod vilken nåd jag hade fått, räckte de mig och Barnabas handen till gemenskap. Vi skulle gå till hedningarna, de till de omskurna.


text:
Men de som håller sig till laggärningar är under förbannelse. Det står skrivet: <i>Förbannad är den som inte håller fast vid allt som står skrivet i lagens bok och gör därefter.</i>


text:
Att ingen förklaras rättfärdig inför Gud genom lagen är uppenbart, eftersom <i>den rättfärdige ska leva av tro.</i>


text:
Kristus har friköpt oss från lagens förbannelse genom att bli en förbannelse i vårt ställe. Det står skrivet: <i>Förbannad är var och en som är upphängd på trä</i>.


text:
Så skulle välsignelsen som Abraham fått komma till hedningarna i Jesus Kristus, så att vi genom tron skulle få den utlovade Anden. 


text:
Bröder, jag vill ta ett mänskligt exempel: inte ens en människas testamente som vunnit laga kraft kan upphävas eller utökas.


text:
Nu gavs löftena till Abraham och hans avkomma. Det står inte: "och dina avkomlingar", som när det gäller många, utan som när det gäller en enda: <i>och din avkomma,</i> som är Kristus. <f>[#1]</f> 


text:
Vad jag menar är detta: ett testamente <f>[#1]</f> som Gud själv i förväg gjort giltigt kan inte upphävas av lagen som kom fyrahundratrettio år senare, <f>[#2]</f> så att löftet skulle bli ogiltigt.


text:
För om arvet skulle bero på lagen, beror det inte längre på löftet. Men Gud gav det till Abraham genom ett löfte.


text:
Varför gavs då lagen? Den blev tillagd på grund av överträdelserna för att gälla tills avkomlingen kom, han som löftet gällde. Den utfärdades genom änglar och lades i en medlares hand <f>[#1]</f> 


text:
Är då lagen emot Guds löften? Verkligen inte. Hade vi fått en lag som kunde ge liv, då hade rättfärdigheten verkligen kommit av lagen.


text:
Men nu har Skriften inneslutit allt under synd, för att det som var utlovat ska ges genom tron på Jesus Kristus åt dem som tror.


text:
Så blev lagen vår övervakare <f>[#1]</f> fram till Kristus, för att vi skulle förklaras rättfärdiga av tro.


text:
Han som ger er Anden och gör underverk bland er, är det för era laggärningar eller för att ni lyssnar i tro, som Abraham?


text:
Skriften förutsåg att Gud skulle förklara hedningarna rättfärdiga av tro och gav i förväg detta glädjebud till Abraham: <i>I dig ska alla folk bli välsignade.</i> <f>[#1]</f> 


text:
Jag menar: så länge arvingen är omyndig är det ingen skillnad mellan honom och en slav, trots att han är ägare till allt.


text:
Ni vet att det var på grund av kroppslig svaghet <f>[#1]</f> som jag första gången kom att predika evangeliet för er.


text:
Trots att min svaga kropp var en prövning för er visade ni varken förakt eller avsky för mig, utan ni tog emot mig som en Guds ängel, som Kristus Jesus.


text:
Var är nu er lovprisning? <f>[#1]</f> Jag kan intyga att ni då hade rivit ut era ögon och gett dem till mig om ni kunnat.


text:
Dessa människor brinner för er men inte på ett gott sätt, utan de vill skilja er från oss för att ni ska brinna för dem.


text:
jag skulle önska att jag nu var hos er och kunde ändra mitt tonfall, för jag vet mig ingen råd med er. 


text:
Där står skrivet <f>[#1]</f> att Abraham hade två söner, en med slavinnan och en med den fria hustrun.


text:
Slavinnans son var född på mänsklig väg <f>[#1]</f> , den fria hustruns son däremot i kraft av ett löfte.


text:
Detta har en djupare mening: de två kvinnorna är två förbund. Det ena kommer från berget Sinai och föder sina barn till slaveri, det är Hagar.


text:
Ordet Hagar står för Sinai berg i Arabien <f>[#1]</f> och motsvarar det nuvarande Jerusalem, eftersom det lever i slaveri med sina barn.


text:
Det står ju skrivet: <br/> <pb/><t><i>Jubla, du ofruktsamma</t><t>som inte föder barn,</i> <pb/><t><i>brist ut i jubel och ropa av fröjd,</t><t>du som inte känner födslovärkar,</i> <pb/><t><i>för den ensamma har många barn,</t><t>fler än den som har en man.</i> <br/>


text:
Och som det var då, att han som var född på mänsklig väg förföljde den som var född på Andens sätt, så är det också nu.


text:
På samma sätt var det med oss. Så länge vi var omyndiga var vi slavar under världens makter <f>[#1]</f> 


text:
Men vad säger Skriften? <i>Driv ut slavinnan och hennes son, för slavinnans son ska inte ärva tillsammans med den fria hustruns son.</i>


text:
Och eftersom ni är söner har Gud sänt i våra hjärtan sin Sons Ande, som ropar: "Abba! <f>[#1]</f> Far!"


text:
Men nu när ni känner Gud, eller än mer är kända av Gud, hur kan ni då vilja vända tillbaka till dessa svaga och fattiga makter och bli slavar under dem igen?


text:
Till denna frihet har Kristus gjort oss fria. Stå därför fasta och låt er inte tvingas in under slavoket igen.


text:
Jag för min del litar på er i Herren att ni inte ska vara av annan mening. Men den som skapar förvirring bland er ska få sin dom, vem han än är.


text:
Bröder, om jag fortfarande predikade omskärelse, varför blir jag då förföljd? I så fall vore korsets anstöt borta.


text:
Ni är kallade till frihet, bröder. Låt bara inte den friheten ge köttet något tillfälle, utan tjäna varandra i kärlek.


text:
Köttet söker det som är emot Anden, och Anden söker det som är emot köttet. De två strider mot varandra så att ni inte kan göra det ni vill.


text:
<f>[#1]</f> Lyssna! Jag, Paulus, säger er att om ni låter omskära er, kommer inte Kristus att vara till någon hjälp för er <f>[#2]</f> 


text:
avgudadyrkan, ockultism, fientlighet, gräl, avund, vredesutbrott, själviskhet, splittringar, irrläror <f>[#1]</f> ,


text:
illvilja, fylleri, vilda fester och annat sådant. Jag säger er i förväg vad jag redan har sagt: de som lever så ska inte ärva Guds rike.


text:
Ni har kommit bort från Kristus, ni som försöker bli rättfärdiga genom lagen. Ni har fallit ur nåden.


text:
I Kristus Jesus beror det inte på om vi är omskurna eller oomskurna, utan om vi har en tro som är verksam i kärlek.


text:
Bröder, om någon skulle ertappas med en överträdelse, då ska ni som är andliga människor med mild ande upprätta honom. Men se till att inte du också blir frestad.


text:
Så låt oss därför göra gott mot alla medan vi har tillfälle, och särskilt mot dem som tillhör trons familj. 


text:
De som vill göra ett gott intryck genom det yttre försöker tvinga er till omskärelse bara för att inte bli förföljda för Kristi kors.


text:
De som låter omskära sig <f>[#1]</f> håller inte ens lagen själva, men de vill att ni ska bli omskurna så att de kan vara stolta över ert yttre.


text:
<f>[#1]</f> För min del vill jag aldrig vara stolt över något annat än vår Herre Jesu Kristi kors, genom vilket världen är korsfäst för mig och jag för världen.


text:
Var och en ska pröva sin egen gärning. Då kan han ha sin stolthet för sig själv och inte jämföra sig med andra.


text:
Den som sår i sitt kött får av köttet skörda undergång, men den som sår i Anden får av Anden skörda evigt liv.


text:
<f>[#1]</f> Från Paulus, genom Guds vilja Kristi Jesu apostel. Till de heliga som bor i Efesos och tror på Kristus Jesus.


text:
den plan som skulle genomföras när tiden var inne: att sammanfatta allt i himlen och på jorden i Kristus.


text:
I honom har vi också fått vårt arv, förutbestämda till det av honom som utför allt efter sin viljas beslut,


text:
I honom har också ni, när ni hörde sanningens ord, evangeliet om er frälsning, i honom har också ni, när ni kom till tro, fått den utlovade helige Ande som ett sigill.


text:
Anden är ett förskott som garanterar vårt arv, att hans eget folk ska befrias, till hans ära och pris. 


text:
Jag ber att vår Herre Jesu Kristi Gud, härlighetens Far, ska ge er vishetens och uppenbarelsens Ande så att ni får en rätt kunskap om honom.


text:
Jag ber att era hjärtans ögon ska få ljus så att ni förstår vilket hopp han har kallat er till, hur rikt och härligt hans arv är bland de heliga


text:
Den kraften lät han verka i Kristus när han uppväckte honom från de döda och satte honom på sin högra sida i himlen,


text:
högt över alla härskare, makter, krafter och herradömen och alla namn som kan nämnas, inte bara i denna tidsålder utan också i den kommande.


text:
<i>Allt lade han under hans fötter</i>, och honom som är huvud över allting gav han till församlingen


text:
Välsignad är vår Herre Jesu Kristi Gud och Far, som i Kristus har välsignat oss med all andlig välsignelse i himlen!


text:
I kärlek har han förutbestämt oss till barnaskap hos honom genom Jesus Kristus, efter sin goda viljas beslut, <f>[#1]</f> 


text:
Han har låtit oss få veta sin viljas hemlighet enligt det beslut han har fattat i Kristus, <f>[#1]</f> 


text:
Hans verk är vi, skapade i Kristus Jesus till goda gärningar som Gud har förberett för att vi ska vandra i dem. 


text:
Kom därför ihåg hur det var tidigare: ni var födda som hedningar och kallades oomskurna av dem som kallar sig omskurna, med den omskärelse som görs på kroppen av människohand.


text:
På den tiden var ni utan Kristus, utestängda från medborgarskapet i Israel och utan del i förbunden med deras löfte <f>[#1]</f> Ni var utan hopp och utan Gud i världen.


text:
Han är vår frid, han som har gjort de två till ett och rivit skiljemuren <f>[#1]</f> , fiendskapen. I sin kropp


text:
har han satt lagen ur kraft med dess bud och stadgar, för att i sig själv göra de båda till en enda ny människa och så skapa frid.


text:
Därför är ni inte längre gäster och främlingar, utan medborgare med de heliga och medlemmar i Guds familj.


text:
Tidigare levde ni i dem på den här världens sätt och följde härskaren över luftens välde, den ande som nu är verksam i olydnadens barn.


text:
Bland dem var vi alla en gång, när vi följde våra köttsliga begär och gjorde vad köttet och tankarna ville. Av naturen var vi vredens barn, precis som de andra.


text:
även när vi ännu var döda genom våra överträdelser, att han har gjort oss levande med Kristus. Av nåd är ni frälsta!


text:
Därför böjer jag mina knän <f>[#1]</f> , jag Paulus som är Kristi Jesu fånge för er skull, ni hedningar.


text:
Nu skulle Guds vishet i sin väldiga mångfald göras känd genom församlingen för härskarna och makterna i den himmelska världen.


text:
Jag ber att han i sin härlighets rikedom ska ge kraft och styrka åt er inre människa genom sin Ande,


text:
Då ska ni tillsammans med alla de heliga kunna fatta bredden och längden och höjden och djupet <f>[#1]</f> 


text:
och lära känna Kristi kärlek, som går långt bortom all kunskap. Så ska ni bli helt uppfyllda av all Guds fullhet.


text:
Han som kan göra långt mycket mer än allt vi ber om eller tänker oss genom den kraft som verkar i oss,


text:
hans är äran i församlingen och i Kristus Jesus, genom alla generationer i evigheters evighet. Amen.


text:
I forna generationer var den inte känd för människor så som den nu har uppenbarats genom Anden för hans heliga apostlar och profeter:


text:
att hedningarna har samma arv som vi, tillhör samma kropp och har del i samma löfte i Kristus Jesus genom evangeliet.


text:
Detta evangelium har jag blivit satt att tjäna med den gåva och nåd som Gud har gett mig genom sin mäktiga kraft.


text:
Jag, den allra minste <f>[#1]</f> av alla heliga, har fått denna nåd att predika evangeliet om Kristi ofattbara rikedom för hedningarna


text:
och att upplysa alla om planen med den hemlighet <f>[#1]</f> som från evighet har varit dold i Gud, alltings Skapare.


text:
Och han gav några till apostlar, andra till profeter, andra till evangelister och andra till herdar och lärare,


text:
tills vi alla når fram till enheten i tron och i kunskapen om Guds Son, som en fullvuxen man med ett mått av mognad som motsvarar Kristi fullhet.


text:
Då är vi inte längre barn som kastas hit och dit och dras med av varje vindkast i läran, när människorna spelar sitt falska spel och listigt förleder till villfarelse.


text:
Nej, vi ska hålla fast vid sanningen i kärlek och på alla sätt växa upp till honom som är huvudet, Kristus.


text:
Av honom fogas hela kroppen samman och hålls ihop genom det stöd som varje led ger, med den kraft som är fördelad åt varje enskild del. Så får kroppen sin tillväxt och bygger upp sig själv i kärlek. 


text:
Därför säger jag detta och varnar er i Herren: lev inte längre så som hedningarna lever. Deras tankar är tomma,


text:
deras förstånd är förmörkat. De är främmande för livet i Gud därför att de är okunniga och förhärdade i sina hjärtan.


text:
Därför ska ni lämna ert gamla liv och lägga bort den gamla människan som går under, bedragen av sina begär.


text:
och klä er i den nya människan, som är skapad till likhet med Gud i sann rättfärdighet och helighet. 


text:
Tjuven ska sluta stjäla och i stället arbeta och göra nytta med sina händer, så att han har något att dela med sig åt den som behöver.


text:
Låt inga smutsiga ord komma över era läppar, utan bara det som är gott och bygger upp där det behövs, så att det blir till glädje för <f>[#1]</f> dem som hör det.


text:
Lägg bort all bitterhet, häftighet och vrede, allt skrikande och förolämpningar och all annan ondska.


text:
Var i stället goda och barmhärtiga mot varandra och förlåt varandra, så som Gud i Kristus har förlåtit er.


text:
Därför heter det: <i>Han steg upp i höjden, han tog fångar och gav människorna gåvor</i>. <f>[#1]</f> 


text:
Det att han <i>steg upp</i>, vad innebär det om inte att han också steg ner till jorden? <f>[#1]</f> 


text:
för allt som uppenbaras är ljus. Därför heter det: <br/> <pb/><t><i>"Vakna, du som sover.</t><t>Stå upp från de döda,</t><t>och Kristus ska lysa över dig."</i> <f>[#1]</f> <br/>


text:
och tala till varandra med psalmer, hymner och andliga sånger. Sjung och spela för Herren i era hjärtan.


text:
Och lev i kärlek, så som Kristus har älskat oss och utgett sig själv för oss som en offergåva, ett väldoftande offer åt Gud.


text:
En man är nämligen sin hustrus huvud, liksom Kristus är församlingens huvud och själv Frälsare för sin kropp.


text:
och föra fram församlingen inför sig i härlighet, utan fläck eller skrynkla <f>[#1]</f> eller annat sådant. Helig och fläckfri skulle den vara.


text:
På samma sätt är männen skyldiga att älska sina hustrur som sina egna kroppar. Den som älskar sin hustru älskar sig själv.


text:
Ingen har någonsin hatat sin egen kropp, utan man ger den näring och sköter om <f>[#1]</f> den. Så gör också Kristus med församlingen,


text:
Men sexuell omoral och all orenhet eller girighet ska inte ens nämnas bland er, det anstår inte de heliga.


text:
<i>Därför ska en man lämna sin far och sin mor och hålla sig till sin hustru, och de två ska bli ett kött.</i>


text:
Men vad er angår ska var och en älska sin hustru som sig själv, och hustrun ska visa respekt för sin man.


text:
Ni ska veta att ingen som är sexuellt omoralisk, oren eller girig, alltså en avgudadyrkare, har någon arvedel i Kristi och Guds rike.


text:
Vi kämpar inte mot kött och blod, utan mot furstarna, mot makterna, mot världshärskarna här i mörkret och mot ondskans andemakter i himlarymderna.


text:
Ta därför på er hela Guds vapenrustning, så att ni kan stå emot på den onda dagen och stå upprätt när ni fullgjort allt.


text:
Gör detta under ständig bön och åkallan och be alltid i Anden. Var därför vakna och håll ut i bön för alla de heliga.


text:
Be också för mig, att ordet ges mig när jag öppnar min mun, så att jag frimodigt förkunnar evangeliets hemlighet


text:
För att också ni ska få veta hur jag har det och vad jag gör kommer Tychikus <f>[#1]</f> att berätta allt för er. Han är en älskad broder och trogen tjänare i Herren,


text:
och jag sänder honom till er just för att ni ska få veta hur det är med oss och för att han ska uppmuntra era hjärtan.


text:
Ni tjänare, lyd era jordiska herrar. Visa dem vördnad och respekt med uppriktigt hjärta, så som ni gör mot Kristus.


text:
Var inte ögontjänare som försöker ställa sig in hos människor, utan var Kristi tjänare som gör Guds vilja helhjärtat.


text:
Ni vet ju att var och en som gör något gott ska få sin lön av Herren, vare sig han är slav eller fri.


text:
Och ni herrar, gör på samma sätt mot era tjänare. Och sluta hota! Ni vet att ni har samme Herre i himlen som de, och han är inte partisk. 


text:
<f>[#1]</f> Från Paulus och Timoteus, <f>[#2]</f> Kristi Jesu tjänare. Till alla de heliga i Kristus Jesus som bor i Filippi, tillsammans med församlingsledarna och församlingstjänarna.


text:
Jag vill att ni ska veta, bröder, att det som hänt mig snarare har lett till framgång för evangeliet.


text:
Det har nu blivit klart för hela pretoriet <f>[#1]</f> och alla andra att det är för Kristi skull jag sitter fängslad,


text:
och min fångenskap har gjort de flesta av bröderna så övertygade i Herren att de vågar predika Guds ord ännu mer oförskräckt.


text:
De andra predikar Kristus av rivalitet <f>[#1]</f> , med orena motiv, och tror att de kan göra min fångenskap tyngre.


text:
Än sen? Kristus blir i alla fall predikad, för syns skull eller uppriktigt, och det gläder jag mig över. Och jag tänker fortsätta glädja mig,


text:
för jag vet att allt detta kommer att leda till min frälsning genom er förbön och Jesu Kristi Andes hjälp.


text:
Det är min längtan och mitt hopp att jag inte på något sätt ska stå där med skam, utan att Kristus nu som alltid ska bli frimodigt förhärligad i min kropp, vare sig jag lever eller dör.


text:
Jag dras åt båda håll. Jag har en längtan att bryta upp och vara hos Kristus, det vore mycket bättre.


text:
Det är jag övertygad om, och jag vet att jag ska få leva och vara kvar hos er alla och hjälpa er till framsteg och glädje i tron.


text:
När jag är tillbaka hos er igen får ni ännu större anledning till glädje <f>[#1]</f> i Kristus Jesus för min skull. 


text:
Se bara till att ni lever på ett sätt som är värdigt Kristi evangelium, vare sig jag kommer och besöker er eller inte. Låt mig få höra om er att ni står fasta i samma ande och samma sinne och kämpar för tron på evangeliet,


text:
utan att på något sätt låta er skrämmas av motståndarna. Det blir för dem ett tecken på att de går förlorade, medan ni blir frälsta och det av Gud.


text:
Och jag är övertygad om att han som har börjat ett gott verk i er också ska fullborda det till Kristi Jesu dag.


text:
Det är inte mer än rätt att jag tänker så om er alla, för jag har er i mitt hjärta. Både när jag bär bojor och när jag försvarar och befäster evangeliet delar ni alla nåden med mig.


text:
Om ni nu har tröst hos Kristus, om ni får uppmuntran av hans kärlek, gemenskap i Anden och medkänsla och barmhärtighet,


text:
<pb/><t>för att i Jesu namn</t><t>alla knän ska böjas,</t><t>i himlen och på jorden</t><t>och under jorden,</t> 


text:
Därför, mina älskade, ni som alltid varit lydiga, inte bara när jag var hos er utan ännu mer nu när jag inte är hos er: arbeta med fruktan och bävan på er frälsning,


text:
så att ni blir fläckfria och rena, Guds oskyldiga barn mitt i ett falskt och fördärvat släkte, där ni lyser som stjärnor i världen


text:
när ni håller fast vid <f>[#1]</f> livets ord. Då blir ni en ära för mig på Kristi dag, att jag inte har kämpat förgäves eller arbetat förgäves.


text:
Ja, även om mitt blod skulle utgjutas medan er tro bärs fram som ett offer <f>[#1]</f> är jag glad och gläds med er alla.


text:
Jag hoppas nu i Herren Jesus att snart kunna sända Timoteus <f>[#1]</f> till er, så att även jag blir vid gott mod när jag får veta hur ni har det.


text:
gör då min glädje fullkomlig genom att ha samma sinnelag och samma kärlek och vara ett i själ och sinne.


text:
Men ni vet hur äkta han är. Som en son vid sin fars sida har han arbetat tillsammans med mig för evangeliet.


text:
Jag tyckte dock det var nödvändigt att skicka tillbaka Epafroditus <f>[#1]</f> till er, min broder, medarbetare och medkämpe som ni sände för att hjälpa mig med vad jag behövde.


text:
Och han var verkligen sjuk, nära döden. Men Gud förbarmade sig över honom, och inte bara över honom utan också över mig så att jag inte skulle få sorg på sorg.


text:
Därför är jag så mycket mer angelägen att sända honom, så att ni får glädjen att återse honom och jag själv får känna lättnad.


text:
Sök inte konflikt <f>[#1]</f> eller tom ära. Var i stället ödmjuka och sätt andra högre än er själva.


text:
för han var nära döden i sitt arbete för Kristus. Han satte sitt liv på spel för att ge mig den hjälp som ni inte kunde ge.


text:
<pb/><t>Han var till i Guds gestalt</t><t>men räknade inte jämlikheten</t><t>med Gud som segerbyte <f>[#1]</f> ,</t> 


text:
<pb/><t><f>[#1]</f> utan utgav sig själv</t><t>och tog en tjänares gestalt</t><t>och blev människan lik.</t><t>När han till det yttre</t><t>hade blivit som en människa,</t> 


text:
<pb/><t>Därför har Gud också</t><t>upphöjt honom över allting</t><t>och gett honom namnet</t><t>över alla namn, <f>[#1]</f> </t> 


text:
För övrigt, mina bröder, gläd er i Herren! För mig är det inget besvär att skriva samma sak till er igen, och för er är det tryggare.


text:
<f>[#1]</f> Då får jag lära känna Kristus och kraften i hans uppståndelse och dela hans lidanden genom att bli lik honom i hans död,


text:
Inte så att jag redan har gripit det eller redan har nått målet, men jag jagar efter att gripa det eftersom jag själv är gripen av Kristus Jesus.


text:
Bröder, jag menar inte att jag har gripit det än. Men ett gör jag: jag glömmer det som ligger bakom och sträcker mig mot det som ligger framför


text:
Så bör vi tänka, vi som är mogna <f>[#1]</f> Och tänker ni annorlunda i något avseende ska Gud uppenbara också det för er.


text:
De kommer att sluta i fördärvet. De har buken till sin gud och sätter sin ära i det som är deras skam, dessa som bara tänker på det jordiska.


text:
<f>[#1]</f> Han ska förvandla vår bräckliga kropp och göra den lik hans härlighetskropp, för han har makt att lägga allt under sig.


text:
Det är vi som är de omskurna, vi som tjänar Gud genom hans Ande och har vår ära i Kristus Jesus och inte förlitar oss på det yttre.


text:
Fast nog hade också jag kunnat förlita mig på det yttre. För om någon tycker att han kan förlita sig på det yttre, så kan jag det ännu mer:


text:
omskuren på åttonde dagen, är av Israels folk och Benjamins stam, en hebré född av hebreer <f>[#1]</f> , i fråga om lagen en farisé,


text:
Ja, jag räknar allt som förlust, för jag har funnit det som är långt mer värt: kunskapen om Kristus Jesus, min Herre. För hans skull har jag förlorat allt och räknar det som skräp, för att vinna Kristus


text:
och bli funnen i honom – inte med min egen rättfärdighet, den som kommer av lagen, utan med den som kommer genom tron på Kristus, rättfärdigheten från Gud genom tron.


text:
Stå därför fasta i Herren, mina älskade och efterlängtade bröder, min glädje och min krona, mina älskade!


text:
Det har glatt mig mycket i Herren att er omtanke om mig till slut fick blomma upp. Visst tänkte ni på mig tidigare också, men då hade ni inget tillfälle att visa det.


text:
Jag kan leva enkelt, jag kan också leva i överflöd. Med allt och med alla förhållanden är jag förtrogen: att vara mätt och att vara hungrig, att ha överflöd och att lida brist.


text:
Ni filipper vet också hur det var under evangeliets första tid, när jag hade lämnat Makedonien <f>[#1]</f> Ni var den enda församling som hade sådan gemenskap med mig att man kunde föra bok över givet och mottaget.


text:
Inte så att jag söker själva gåvan, utan vad jag söker är att ni ska få en riklig frukt av gåvan ni ger.


text:
Jag har fått allt och det i överflöd. Jag har mer än nog när jag nu genom Epafroditus har fått er gåva – en ljuvlig doft, ett välbehagligt offer som Gud tar emot med glädje.


text:
Ja, även dig, trofaste medarbetare <f>[#1]</f> , ber jag: hjälp dessa kvinnor som har kämpat med mig i evangeliets tjänst, tillsammans med Clemens <f>[#2]</f> och mina andra medarbetare som har sina namn i livets bok.


text:
Bekymra er inte för något, utan låt Gud få veta alla era önskningar genom bön och åkallan med tacksägelse.


text:
För övrigt, bröder: allt som är sant och värdigt, rätt och rent, allt som är värt att älska och uppskatta, allt som kallas dygd och förtjänar beröm, tänk på allt sådant.


text:
Det ni har lärt och tagit emot, hört och sett hos mig, det ska ni göra. Då ska fridens Gud vara med er. 


text:
Målet är att ni ska leva värdigt Herren och behaga honom på alla sätt, genom att bära frukt i alla slags goda gärningar och växa i kunskapen om Gud.


text:
Då ska hans härlighets makt styrka er och ge er all kraft till att vara uthålliga och tåliga i allt.


text:
Med glädje ska ni då tacka Fadern, som har gjort er värdiga att få del i det arv som de heliga har i ljuset. 


text:
<f>[#1]</f> för i honom skapades allt i himlen och på jorden: synligt och osynligt, tronfurstar och herradömen, härskare och makter – allt är skapat genom honom och till honom.


text:
Och han är huvudet för sin kropp, församlingen. Han är begynnelsen, den förstfödde från de döda, för att han i allt skulle vara den främste.


text:
Till de heliga i Kolosse, de troende bröderna i Kristus. Nåd vare med er och frid från Gud vår Far. 


text:
och genom honom försona allt med sig själv, sedan han skapat frid i kraft av blodet på hans kors – frid genom honom både på jorden och i himlen.


text:
också er har han nu försonat med sig genom att lida döden i sin jordiska kropp. Han vill föra fram er heliga, fläckfria och oantastliga inför honom,


text:
om ni verkligen står fasta och grundade i tron och inte låter er rubbas från hoppet i det evangelium som ni har hört och som har predikats för allt skapat under himlen och som jag, Paulus, har blivit satt att tjäna. 


text:
Nu gläder jag mig mitt i mina lidanden för er, och det som fattas av Kristuslidanden uppfyller jag i mitt liv för hans kropp, som är församlingen.


text:
Dess tjänare har jag blivit genom det uppdrag som Gud gav mig för er skull: att överallt predika <f>[#1]</f> Guds ord,


text:
Gud ville visa dem vilken rik härlighet denna hemlighet är bland hedningarna: Kristus i er, härlighetens hopp.


text:
Honom predikar vi genom att förmana varje människa och undervisa varje människa med all vishet, för att föra fram varje människa som fullkomlig <f>[#1]</f> i Kristus.


text:
på grund av hoppet som väntar er i himlen. Detta hopp har ni redan hört om i sanningens ord, evangeliet


text:
som har nått fram till er liksom det överallt i världen växer och bär frukt. Så även hos er, från den dag ni fick höra det och lärde känna Guds nåd som den verkligen är.


text:
Det fick ni lära er av Epafras, vår käre medarbetare som troget tjänar Kristus i vårt ställe <f>[#1]</f> 


text:
Från den dag vi hörde det har vi därför inte upphört att be för er. Vi ber att ni ska bli fyllda av kunskapen om hans vilja, med all andlig vishet och insikt.


text:
Jag vill att ni ska veta vilken kamp jag har för er och för dem i Laodicea och för alla som inte har träffat mig personligen.


text:
I honom blev ni också omskurna, inte med människohand utan med Kristi omskärelse, när ni avkläddes er syndiga natur


text:
och begravdes med honom i dopet. I dopet blev ni också uppväckta med honom genom tron på Guds kraft <f>[#1]</f> , han som uppväckte honom från de döda.


text:
Ni var döda genom era överträdelser och er oomskurna natur, men också er har han gjort levande med Kristus. Han har förlåtit oss alla överträdelser


text:
och utplånat skuldebrevet som vittnade mot oss med sina krav. Det tog han bort genom att spika fast det på korset.


text:
Han avväpnade <f>[#1]</f> härskarna och makterna och gjorde dem till allmänt åtlöje när han triumferade över dem på korset <f>[#2]</f> 


text:
Låt därför ingen döma er för vad ni äter och dricker eller när det gäller högtid eller nymånad eller sabbat.


text:
Låt er inte diskvalificeras från segerkransen av någon som njuter av "ödmjukhet <f>[#1]</f> " och ängladyrkan, som pratar på om det han har sett <f>[#2]</f> och som utan orsak är uppblåst i sitt köttsliga sinne <f>[#3]</f> 


text:
Han håller sig inte till honom som är huvudet och som får hela kroppen att växa med den tillväxt som Gud ger, stödd och sammanhållen som den är av leder och senor.


text:
Jag kämpar för att de ska bli styrkta i sina hjärtan och förenade <f>[#1]</f> i kärlek och nå fram till hela den rika och fullt övertygade förståelse som ger rätt insikt i Guds hemlighet Kristus.


text:
Om ni med Kristus har dött bort från världens makter, varför beter ni er då som om ni levde i världen och böjer er under bud som


text:
Allt detta gäller sådant som ska användas och för- brukas – det rör sig om människors bud och läror.


text:
Visserligen ser det ut som vishet, med självvald fromhet, "ödmjukhet" och späkning av kroppen, men det har inget värde utan tillfredsställer bara det köttsliga sinnet.


text:
För även om jag inte är hos er kroppsligen, så är jag hos er i anden och gläder mig när jag ser er ordning och fasthet i tron på Kristus.


text:
rotade och uppbyggda i honom och grundade i tron i enlighet med den undervisning ni fått. Och låt er tacksamhet flöda över. 


text:
<f>[#1]</f> Se till att ingen fångar er med den tomma och förrädiska filosofi som bygger på mänskliga traditioner och världsliga makter <f>[#2]</f> och inte på Kristus.


text:
Om ni nu har uppstått med Kristus, sök då det som är där ovan, där Kristus sitter på Guds högra sida.


text:
Här är ingen längre grek eller jude, omskuren eller oomskuren, barbar <f>[#1]</f> , skyt, <f>[#2]</f> slav eller fri, utan Kristus är allt och i alla.


text:
Klä er därför som Guds utvalda, heliga och älskade, i innerlig barmhärtighet, godhet, ödmjukhet, mildhet och tålamod.


text:
Ha överseende med varandra och förlåt varandra, om ni har något att anklaga någon för. Så som Herren har förlåtit er ska ni förlåta varandra.


text:
Låt Kristi frid regera i era hjärtan, den frid ni är kallade till i en och samma kropp. Och var tacksamma.


text:
Låt Kristi ord rikligt bo hos er med all sin vishet. Undervisa och förmana varandra med psalmer, hymner och andliga sånger och sjung till Gud med tacksamhet i era hjärtan. <f>[#1]</f> 


text:
Och allt vad ni gör i ord eller handling, gör det i Herren Jesu namn och tacka Gud Fadern genom honom. 


text:
Ni tjänare <f>[#1]</f> , lyd era jordiska herrar i allt, inte som inställsamma ögontjänare utan med uppriktigt hjärta i vördnad för Herren.


text:
När Kristus träder fram, han som är vårt liv <f>[#1]</f> , då ska också ni träda fram i härlighet tillsammans med honom.


text:
Döda därför era jordiska begär: sexuell omoral, orenhet, lusta, ont begär, och girigheten som är avgudadyrkan.


text:
Ni herrar, låt era tjänare få vad som är rätt och rimligt <f>[#1]</f> Ni vet ju att ni också har en Herre i himlen. 


text:
<f>[#1]</f> Min medfånge Aristarchus <f>[#2]</f> hälsar till er, och det gör även Markus <f>[#3]</f> , Barnabas <f>[#4]</f> kusin. Honom har ni fått anvisningar om: ta emot honom väl om han kommer till er.


text:
Även Jesus som kallas Justus <f>[#1]</f> hälsar. Bland de omskurna är dessa mina enda medarbetare för Guds rike, och de har varit till tröst för mig.


text:
Epafras, som är en av er, hälsar. Han är en Kristi Jesu tjänare som ständigt kämpar för er i sina böner, för att ni ska stå fasta, fullkomliga och fullt övertygade om hela Guds vilja.


text:
När mitt brev har blivit uppläst hos er, se då till att det även blir uppläst i församlingen i Laodicea och att ni får läsa brevet från Laodicea <f>[#1]</f> 


text:
Be också för oss, att Gud öppnar en dörr för ordet så att vi kan predika Kristi hemlighet, för vars skull jag är fängslad.


text:
Ert tal ska alltid vara vänligt <f>[#1]</f> , kryddat med salt, så att ni vet hur ni ska svara var och en. 


text:
Vad mig beträffar kommer Tychikus <f>[#1]</f> att berätta allt för er. Han är en älskad broder och en trogen tjänare och medarbetare i Herren,


text:
och jag sänder honom till er just för att ni ska få veta hur vi har det och för att han ska uppmuntra era hjärtan.


text:
Tillsammans med honom kommer vår trogne och älskade broder Onesimus <f>[#1]</f> , som är en av er. De kommer att berätta för er om allting här.


text:
<f>[#1]</f> Från Paulus, Silvanus <f>[#2]</f> och Timoteus. Till Tessalonikes församling som lever i Gud Fadern och Herren Jesus Kristus. Nåd och frid vare med er. <f>[#3]</f> 


text:
och vänta på hans Son från himlen, honom som Gud har uppväckt från de döda: Jesus, som räddar oss från den kommande vredesdomen.


text:
för vi tänker ständigt på er gärning i tron, ert arbete i kärleken och er uthållighet i hoppet till vår Herre Jesus Kristus inför vår Gud och Far.


text:
för vårt evangelium kom till er inte bara i ord utan också med kraft och den helige Ande och full visshet. Ni vet ju hur vi levde bland er för er skull.


text:
Och ni blev våra efterföljare, ja, Herrens, när ni mitt under svåra lidanden tog emot ordet med den glädje som den helige Ande ger.


text:
Från er har Herrens ord gett eko, inte bara i Makedonien och Achaia, utan överallt har er tro på Gud blivit känd så att vi inte behöver säga något mer.


text:
De berättar själva vilken ingång vi fick hos er och hur ni omvände er till Gud, bort från avgudarna, för att tjäna den levande och sanne Guden


text:
Ni är vittnen, ja, Gud själv är vittne till hur heligt, rätt och rent vi uppträdde bland er troende.


text:
och vädjade till er att leva ett liv värdigt Gud, som kallar <f>[#1]</f> er till sitt rike och sin härlighet.


text:
Därför tackar vi alltid Gud för att ni tog emot Guds ord som vi predikade och tog det till er, inte som människors ord utan så som det verkligen är: Guds ord som är verksamt i er som tror.


text:
Ni bröder har ju blivit efterföljare till Guds församlingar i Judeen som lever i Kristus Jesus. Ni har fått utstå samma lidanden från era landsmän som de har fått från judarna <f>[#1]</f> ,


text:
som dödade både Herren Jesus och profeterna och som nu har drivit bort oss. De behagar inte Gud, och de motarbetar alla människor


text:
när de försöker hindra oss från att predika för hedningarna så att dessa blir frälsta. Så fyller de ständigt sina synders mått. Men vredesdomen har till slut kommit över dem. 


text:
Bröder, när vi nu för en tid har varit skilda från er – bara till det yttre, inte till hjärtat – har vi längtat mycket efter er och blivit ännu ivrigare att få se era ansikten.


text:
Vi har verkligen önskat få komma till er – jag, Paulus, både en och två gånger – men Satan har hindrat oss. <f>[#1]</f> 


text:
Tidigare hade vi, som ni vet, lidit och blivit misshandlade i Filippi <f>[#1]</f> Men genom vår Gud fick vi mod att predika Guds evangelium för er trots hård kamp.


text:
Gud har ansett oss värdiga att anförtros evangeliet och därför talar vi som vi gör, inte för att behaga människor utan Gud, som prövar våra hjärtan.


text:
Vi har aldrig kommit med smickrande ord, det vet ni, eller med förevändningar för att roffa åt oss. Gud är vårt vittne.


text:
även om vi som Kristi apostlar kunde ha kommit med anspråk <f>[#1]</f> I stället uppträdde vi kärleksfullt <f>[#2]</f> bland er. Som när en mor <f>[#3]</f> sköter om sina barn


text:
ville vi i ömhet ge er inte bara Guds evangelium utan också våra egna liv, eftersom ni hade blivit så kära för oss.


text:
Bröder, ni minns ju hur vi arbetade och slet. Natt och dag arbetade vi för att inte ligga någon av er till last medan vi predikade Guds evangelium för er.


text:
Natt och dag ber vi med stor iver om att få se era ansikten och hjälpa er med det som brister i er tro.


text:
Och må Herren låta er växa och överflöda i kärleken till varandra och till alla, liksom vi i vår kärlek till er.


text:
Så ska han styrka era hjärtan och göra dem fläckfria i helighet inför vår Gud och Far när vår Herre Jesus kommer med alla sina heliga.


text:
och sände Timoteus, vår broder och Guds medarbetare <f>[#1]</f> i Kristi evangelium. Han skulle styrka och uppmuntra er i tron


text:
så att ingen vacklar under dessa lidanden. Ni vet ju själva att det är bestämt att vi ska utstå sådant.


text:
Redan när vi var hos er sade vi er i förväg att vi skulle få lida, och så har det också gått som ni vet.


text:
Det var därför som jag, när jag inte längre stod ut, sände bud för att få veta hur det var med er tro. Kanske hade frestaren frestat er och vårt arbete varit förgäves? 


text:
Men nu har Timoteus kommit tillbaka <f>[#1]</f> från er med goda nyheter om er tro och kärlek. Han har berättat hur ni ständigt tänker på oss med glädje och längtar efter att få träffa oss, liksom vi längtar efter er.


text:
Så har vi genom er tro fått nytt mod när det gäller er, bröder, mitt i alla våra svårigheter och lidanden.


text:
För övrigt, bröder, har ni lärt er av oss hur ni ska leva för att behaga Gud, och det är ju så ni lever. Nu ber vi er och uppmanar er i Herren Jesus att göra det ännu mer.


text:
och den kärleken visar ni alla bröderna i hela Makedonien. Men vi uppmanar er, bröder, att göra det ännu mer.


text:
Bröder, vi vill att ni ska veta hur det blir med dem som har insomnat, så att ni inte sörjer som de andra, de som inte har något hopp.


text:
Eftersom vi tror att Jesus har dött och uppstått, så ska Gud på samma sätt genom Jesus föra fram de insomnade tillsammans med honom.


text:
Vi säger er detta enligt ett ord från Herren: vi som lever och är kvar till Herrens ankomst ska alls inte komma före de insomnade.


text:
När en befallning ljuder, en ärkeängels röst och en Guds basun, då ska Herren själv komma ner från himlen, och de som har dött i Kristus ska uppstå först.


text:
Därefter ska vi som lever och är kvar ryckas upp bland skyar tillsammans med dem för att möta Herren i rymden. Och så ska vi alltid vara hos Herren.


text:
så att någon går för långt i denna sak och kränker sin broder. Herren straffar allt sådant, det har vi redan sagt och betygat för er.


text:
När det gäller syskonkärleken behöver vi inte skriva till er. Ni har ju själva lärt er av Gud att älska varandra,


text:
<f>[#1]</f> Han har dött för oss för att vi ska leva med honom, vare sig vi är vakna eller insomnade.


text:
<f>[#1]</f> Vi ber er, bröder, att uppskatta dem som arbetar bland er och leder er i Herren och förmanar er.


text:
Vi upp- manar er, bröder: förmana de oansvariga, uppmuntra de missmodiga, ta hand om de svaga och ha tålamod med alla.


text:
Se till att ingen lönar ont med ont, utan sträva alltid efter att göra gott både mot varandra och mot alla.


text:
Må fridens Gud själv helga er helt och fullt, och må er ande, själ och kropp bevaras hela så att ni är utan fläck när vår Herre Jesus Kristus kommer.


text:
När folk säger: "Fred och trygghet", då drabbar undergången dem lika plötsligt som värkarna hos en kvinna som ska föda, och de slipper inte undan.


text:
Men vi som tillhör dagen ska vara nyktra, iförda tron och kärleken som rustning och hoppet om frälsning som hjälm.


text:
Gud har inte bestämt oss till att drabbas av vredesdomen utan till att vinna frälsning genom vår Herre Jesus Kristus.


text:
"Gå igenom lägret och säg till folket: Gör i ordning färdkost åt er. Ty om tre dagar skall ni gå över Jordan för att komma in i och inta det land som HERREN, er Gud, har gett er till besittning." <br/>


text:
"Kom ihåg det som HERRENS tjänare Mose befallde er, när han sade: HERREN, er Gud, skall låta er komma till ro och ge er detta land.


text:
Era hustrur, era små barn och er boskap skall stanna kvar i det land som Mose har gett er här på andra sidan Jordan. Men ni själva, alla tappra stridsmän, skall dra i väg beväpnade i spetsen för era bröder och hjälpa dem,


text:
tills HERREN har låtit era bröder komma till ro liksom ni, och de också har tagit i besittning det land som HERREN, er Gud, ger dem. Sedan kan ni vända tillbaka till det land som skall vara er besittning. Ni skall då ta i besittning det land som HERRENS tjänare Mose har gett er här på andra sidan Jordan, på östra sidan." <br/>


text:
De svarade Josua: "Allt som du har befallt oss skall vi göra, och vart du än sänder oss skall vi gå.


text:
Som vi har lytt Mose i allt, skall vi också lyda dig. Må endast HERREN, din Gud, vara med dig, så som han var med Mose.


text:
Var och en som trotsar dina befallningar och inte lyder dina ord, vad du än befaller honom, han skall dödas. Var stark och frimodig."


text:
"Min tjänare Mose är död. Stå nu upp och gå över Jordan, du och allt detta folk, in i det land som jag skall ge åt Israels barn.


text:
Från öknen till Libanon och ända till den stora floden Eufrat, över hela hetiternas land och till Stora havet västerut, skall ert område sträcka sig.


text:
Ingen skall kunna stå dig emot i alla dina livsdagar. Så som jag har varit med Mose, så skall jag också vara med dig. Jag skall inte lämna dig eller överge dig.


text:
Var stark och frimodig, ty du skall som arv åt detta folk fördela landet som jag med ed har lovat deras fäder att ge dem.


text:
Ja, var stark och mycket frimodig så att du håller fast vid och följer all den undervisning som min tjänare Mose har givit dig. Vik inte av från den vare sig till höger eller till vänster, så skall du ha framgång vart du än går.


text:
Låt inte denna lagbok vara skild från din mun. Tänk på den både dag och natt, så att du håller fast vid och följer allt som är skrivet i den. Då skall du lyckas i det du företar dig, och då skall du ha framgång.


text:
Har jag inte befallt dig att vara stark och frimodig? Var då inte förskräckt eller förfärad, ty HERREN, din Gud, är med dig vart än du går."


text:
Och Adoni-Sedek, kungen i Jerusalem, fick höra att Josua hade intagit Ai och givit det till spillo, och att han hade gjort med Ai och dess kung på samma sätt som han hade gjort med Jeriko och dess kung, och att invånarna i Gibeon hade ingått fred med Israel och fick bo mitt ibland dem.


text:
Och HERREN lät dem drabbas av panik inför Israel och tillfogade dem ett stort nederlag vid Gibeon och förföljde dem på vägen upp till Bet-Horon och dödade dem ända till Aseka och Mackeda.


text:
Och när de under sin flykt för Israel hade kommit till den sluttning som går ner från Bet-Horon, lät HERREN stora stenar falla över dem från himlen, hela vägen till Aseka, så att de dog. De som dödades genom hagelstenarna var fler än de som Israels barn dödade med svärd.


text:
På den dagen då HERREN gav amoreerna i israeliternas våld, talade Josua till HERREN inför hela Israel: <pb/><t>"Du sol, stå stilla i Gibeon,</t><t>du måne, i Ajalons dal!" <br/>


text:
<pb/><t>Och solen stod stilla</t><t>och månen blev stående,<pb/><t>till dess folket hämnats på sina fiender. Detta står skrivet i "Den redliges bok". Solen blev stående mitt på himlen och gjorde sig ingen brådska att gå ner för att fullborda dagen.


text:
Aldrig har någon dag, varken förr eller senare, varit lik denna, då HERREN lyssnade till en mans ord. Ty HERREN stred för Israel. <br/>


text:
Men ni andra, stanna inte utan förfölj era fiender och förgör dem som blir efter. Låt dem inte komma in i sina städer, för HERREN, er Gud, har gett dem i er hand." <br/>


text:
Adoni-Sedek och hans folk var mycket förskräckta, ty Gibeon var en stor stad, som en av kungastäderna, ja, större än Ai, och alla dess män var tappra krigare.


text:
När Josua och Israels barn hade tillfogat dem ett mycket stort nederlag och dödat dem - utom några som lyckades rädda sig och komma in i de befästa städerna -


text:
vände allt folket välbehållet tillbaka till Josua i lägret vid Mackeda. Ingen vågade säga ett ord mot Israels barn. <br/>


text:
De gjorde så och förde ut de fem kungarna till honom från grottan: kungen i Jerusalem, kungen i Hebron, kungen i Jarmut, kungen i Lakish och kungen i Eglon.


text:
När de hade fört ut dessa kungar till Josua, kallade han till sig alla Israels män och sade till befälhavarna för krigsfolket som hade varit med honom: "Kom fram och sätt era fötter på dessa kungars nackar." De kom fram och satte sina fötter på deras nackar.


text:
Sedan sade Josua till dem: "Frukta inte och var inte rädda, utan var starka och frimodiga, ty så här skall HERREN göra med alla fiender som ni kommer i strid med."


text:
Därefter lät Josua slå dem till döds och hänga upp dem på fem pålar, och där fick de hänga till aftonen.


text:
Men vid solnedgången togs de på Josuas befallning ner från pålarna och kastades in i grottan där de hade varit gömda. Framför ingången till grottan lade man stora stenar, som ligger kvar där än i dag.


text:
Den dagen intog Josua Mackeda och slog dess invånare och kung med svärd. Han gav dem till spillo, alla som var därinne, och lät ingen komma undan. Han gjorde med kungen i Mackeda så som han hade gjort med kungen i Jeriko. <br/>


text:
Därför sände Adoni-Sedek, kungen i Jerusalem, bud till Hoham, kungen i Hebron, till Piram, kungen i Jarmut, till Jafia, kungen i Lakish, och till Debir, kungen i Eglon, och lät säga:


text:
HERREN gav också Libna och dess kung i Israels hand och de slog invånarna med svärd, alla som var därinne, och lät ingen komma undan. Han gjorde med dess kung på samma sätt som han hade gjort med kungen i Jeriko. <br/>


text:
HERREN gav Lakish i Israels hand, så att de intog staden på andra dagen. De slog dess invånare med svärd, alla som var därinne, så som de hade gjort med Libna.


text:
Då drog Horam, kungen i Gezer, upp för att hjälpa Lakish. Men Josua slog honom och hans folk och lät ingen av dem komma undan. <br/>


text:
De intog det samma dag och slog dess invånare med svärd. Alla som var därinne gav han till spillo den dagen, så som han hade gjort med Lakish. <br/>


text:
Och de intog staden och slog dess invånare och dess kung med svärd, likaså alla dess lydstäder och alla som var i dem och han lät ingen komma undan, så som han hade gjort med Eglon. Han gav staden till spillo med alla som var därinne. <br/>


text:
Han intog det med dess kung och alla dess lydstäder, och de slog deras invånare med svärd. De gav till spillo alla som var därinne. Ingen lät han komma undan. Han gjorde med Debir och dess kung så som han hade gjort med Hebron och som han hade gjort med Libna och dess kung. <br/>


text:
"Kom till mig och hjälp mig, så att vi kan slå gibeoniterna, för de har ingått fred med Josua och Israels barn."


text:
Så erövrade Josua hela landet, Bergsbygden, Negev, Låglandet och Bergssluttningarna och slog alla kungar där, ingen lät han komma undan. Han gav till spillo allt som andades, så som HERREN, Israels Gud, hade befallt.


text:
Då samlades de fem amoreiska kungarna, kungen i Jerusalem, kungen i Hebron, kungen i Jarmut, kungen i Lakish och kungen i Eglon, och drog upp dit med alla sina härar och belägrade Gibeon och angrep det. <br/>


text:
Men gibeoniterna sände bud till Josua i lägret vid Gilgal: "Drag inte din hand från dina tjänare utan kom snabbt hit upp till oss och rädda oss och hjälp oss, för kungarna över amoreerna, som bor i bergsbygden, har alla förenat sig mot oss." <br/>


text:
HERREN sade till Josua: "Frukta inte för dem, ty jag har givit dem i dina händer. Ingen av dem skall kunna stå dig emot."


text:
När Jabin, kungen i Hasor, hörde detta, sände han bud till Jobab, kungen i Madon, och till kungen i Simron och kungen i Aksaf


text:
Vid den tiden vände Josua tillbaka och intog Hasor och dödade dess kung med svärd. Hasor var tidigare huvudstad för alla dessa riken.


text:
Alla som var i staden dödades med svärd. Han gav dem till spillo, ingen som andades lämnades kvar, och Hasor brände han upp i eld. <br/>


text:
Josua intog alla dessa kungars städer och slog dem och deras kungar med svärd. Han utrotade dem helt, så som HERRENS tjänare Mose hade befallt.


text:
Men Israel brände inte upp någon av de städer som låg på höjder med undantag av Hasor, som Josua brände upp.


text:
Rovet från dessa städer liksom boskapen tog Israels barn som byte, men alla människor i dem dödade de med svärd, till dess de hade förintat dem. De lät ingenting som andades finnas kvar.


text:
Som HERREN hade befallt sin tjänare Mose, så hade Mose befallt Josua, och så gjorde Josua. Han lämnade ingenting ogjort av allt det som HERREN hade befallt Mose.


text:
Och Josua intog hela detta land: Bergsbygden, hela Negev och hela landet Gosen, Låglandet och Hedmarken liksom Israels bergsbygd och dess lågland,


text:
landet från Halakberget, som höjer sig mot Seir, ända till Baal-Gad i Libanondalen nedanför berget Hermon. Alla kungar där tog han till fånga och slog dem till döds.


text:
Förutom de hiveer som bodde i Gibeon fanns det ingen stad som ingick fred med Israels barn, utan de intog dem alla med strid.


text:
och till de kungar som bodde norrut, i Bergsbygden och på Hedmarken, söder om Kinneret och i Låglandet, likaså i Nafot-Dor, västerut,


text:
Ty från HERREN kom det att de förhärdade sina hjärtan och gick ut i strid mot Israel, för att han skulle ge dem till spillo och inte visa dem nåd. I stället skulle han utrota dem så som HERREN hade befallt Mose. <br/>


text:
Vid denna tid begav sig Josua i väg och utrotade anakiterna från Bergsbygden, från Hebron, Debir och Ana, från hela Juda bergsbygd och hela Israels bergsbygd. Josua gav både dem och deras städer till spillo.


text:
Inga anakiter lämnades kvar i Israels barns land. Det var bara i Gaza, Gat och Asdod som några blev kvar. <br/>


text:
Så intog Josua hela landet, så som HERREN hade lovat Mose. Och Josua gav det till arvedel åt Israel, efter deras avdelningar och stammar. Landet hade nu ro från krig.


text:
vidare till kananeerna österut och västerut, amoreerna, hetiterna, perisseerna och jebusiterna i Bergsbygden, likaså till hiveerna, nedanför Hermon i Mispalandet.


text:
Dessa drog ut med alla sina härar, en folkskara så talrik som sanden på havets strand, och med ett stort antal hästar och vagnar.


text:
Alla dessa kungar möttes, och de kom och slog läger tillsammans vid Meroms vatten för att strida mot Israel. <br/>


text:
Men HERREN sade till Josua: "Frukta inte för dem, ty i morgon vid denna tid skall jag själv överlämna dem alla slagna åt Israel. Du skall skära av fotsenorna på deras hästar och deras vagnar skall du bränna upp i eld."


text:
Och HERREN gav dem i Israels hand. De slog dem och förföljde dem ända till Stora Sidon, till Misrefot-Majim och till Mispadalen på östra sidan. De slog dem till dess ingen överlevande fanns kvar.


text:
Josua gjorde med dem så som HERREN hade befallt honom. Han lät skära av fotsenorna på deras hästar och brände upp deras vagnar i eld. <br/>


text:
Dessa är de kungar i landet, som Israels barn besegrade, och vilkas land de tog i besittning på andra sidan Jordan, på östra sidan, landet från floden Arnon till berget Hermon, liksom hela Hedmarken på östra sidan:


text:
Sichon, amoreernas kung, som bodde i Hesbon och regerade över landet från Aroer vid floden Arnons strand och från dalens mitt samt över ena hälften av Gilead till floden Jabbok, som är ammoniternas gräns.


text:
Han regerade också över Hedmarken upp till Kinneretsjön, på östra sidan, och ner till Hedmarkshavet, Döda havet, på östra sidan, åt Bet-Hajesimot till, och längre söderut till trakten nedanför Pisgas sluttningar. <br/>


text:
Vidare intog de Ogs område. Han var kung i Basan och en av de sista rafaeerna, och bodde i Astarot och Edrei.


text:
Han regerade över Hermons bergsbygd och över Salka och hela Basan till gesureernas och maakateernas område, likaså över andra hälften av Gilead, till Sichons område, kungens i Hesbon. <br/>


text:
HERRENS tjänare Mose och Israels barn besegrade dessa, och HERRENS tjänare Mose gav landet till besittning åt rubeniterna, gaditerna och ena hälften av Manasse stam.


text:
Dessa är de kungar i landet som Josua och Israels barn besegrade på andra sidan Jordan, på västra sidan, från Baal-Gad i Libanondalen ända till Halakberget, som höjer sig mot Seir. Josua gav detta land till besittning åt Israels stammar efter deras avdelningar:


text:
Bergsbygden, Låglandet, Hedmarken och Bergssluttningarna, Öknen och Negev, hetiternas, amoreernas, kananeernas, perisseernas, hiveernas och jebusiternas land.


text:
Josua var nu gammal och hade nått hög ålder, och HERREN sade till honom: "Du är gammal och har nått hög ålder, men ännu återstår det en stor del av landet som skall intas.


text:
tillsammans med alla övriga städer, som hade tillhört Sichon, amoreernas kung, som regerade i Hesbon, ända till ammoniternas område,


text:
vidare Gilead och gesureernas och maakateernas område och hela Hermons bergsbygd och hela Basan ända till Salka,


text:
hela Ogs rike i Basan, Og som regerade i Astarot och Edrei och som levde kvar som en av de sista rafaeerna, sedan Mose hade slagit och fördrivit dem.


text:
Men Israels barn fördrev inte gesureerna och maakateerna. Därför bodde också gesureer och maakateer kvar bland Israels barn, som de gör än i dag. <br/>


text:
Men åt Levi stam gav han inte någon arvedel. HERRENS, Israels Guds, eldsoffer är hans arvedel, som han hade sagt honom.


text:
De fick området från Aroer, vid floden Arnons strand, och från staden i dalens mitt, liksom hela slätten vid Medeba,


text:
alla städerna på slätten, amoreernas kung Sichons hela rike, han som regerade i Hesbon. Denne och de midjanitiska furstarna Evi, Rekem, Sur, Hur och Reba, Sichons lydfurstar, som bodde där i landet, hade blivit slagna av Mose.


text:
Spåmannen Bileam, Beors son, dödades också med svärd av Israels barn tillsammans med andra som blev slagna av dem.


text:
Gränsen för Rubens barn var Jordan. Den utgjorde gränsen. Detta är Rubens barns arvedel efter deras släkter, städerna med sina byar.


text:
De fick som sitt område Jazer och alla städer i Gilead och hälften av ammoniternas land, till det Aroer som ligger mitt emot Rabba,


text:
samt i dalen följande: Bet-Haram, Bet-Nimra, Suckot och Safon, det övriga av Sichons rike, kungens i Hesbon, intill Jordan, som utgjorde gränsen, upp till änden av Kinneretsjön, landet på andra sidan Jordan, på östra sidan.


text:
Detta är vad Mose gav åt ena hälften av Manasse stam, så att denna hälft av Manasse barns stam fick land efter sina släkter.


text:
Ty allt som finns mellan Sihor, <f>[#1]</f> öster om Egypten, och Ekrons område norrut, räknas till Kanaans land, nämligen vad filisteernas fem furstar i Gaza, Asdod, Askelon, Gat och Ekron har, likaså aveernas område,


text:
Deras område utgjordes av landet från Mahanajim, hela Basan, hela Ogs rike, Og som var kung i Basan, med alla Jairs byar i Basan, sextio städer,


text:
och halva Gilead med Astarot och Edrei, Ogs huvudstäder i Basan. Detta fick barnen till Makir, Manasses son, nämligen ena hälften av Makirs barn efter deras släkter. <br/>


text:
Dessa var de arvslotter som Mose utskiftade på Moabs hedar, på andra sidan Jordan mitt emot Jeriko, på östra sidan.


text:
Men åt Levi stam gav Mose inte någon arvedel. HERREN, Israels Gud, är deras arvedel, så som han har sagt dem.


text:
kananeernas land söderut, och Meara, som tillhör sidonierna, ända till Afek, och till amoreernas område,


text:
och gebaleernas land samt hela Libanontrakten österut, från Baal-Gad, nedanför berget Hermon, ända dit där vägen går till Hamat,


text:
alla invånarna i bergsbygden, från Libanon ända till Misrefot-Majim, alla sidonier. Dessa skall jag själv driva undan för Israels barn. Men fördela du genom lottkastning landet åt Israel till arvedel, som jag har befallt dig.


text:
Tillsammans med Manasse hade också rubeniterna och gaditerna fått sin arvedel, den som Mose gav dem på andra sidan Jordan, på östra sidan, just så som HERRENS tjänare Mose gav den åt dem:


text:
landet från Aroer, vid floden Arnons strand, och från staden i dalens mitt, likaså hela Medebaslätten ända till Dibon,


text:
Detta är de arvslotter som Israels barn fick i Kanaans land, de som prästen Eleasar och Josua, Nuns son, och huvudmännen för familjerna inom israeliternas stammar utskiftade åt dem,


text:
Och se, nu har HERREN, så som han lovade, låtit mig leva dessa fyrtiofem år, sedan HERREN talade detta till Mose när Israel vandrade i öknen. Se, jag är nu åttiofem år.


text:
Än i dag är jag lika stark som den dag Mose sände i väg mig. Som min kraft var då, så är den än i dag, vare sig det gäller att strida eller vara ledare eller anförare.


text:
Ge mig nu denna bergsbygd, som Herren lovade den dagen. Du hörde själv att anakiterna bor där med stora och befästa städer. Om bara HERREN är med mig, skall jag fördriva dem så som HERREN har lovat." <br/>


text:
Kenisiten Kaleb, Jefunnes son, fick därför Hebron till arvedel, så som det är än i dag, därför att han i allt följde HERREN, Israels Gud.


text:
Men Hebron hette tidigare Kirjat-Arba, efter den störste mannen bland anakiterna. Landet hade nu ro från krig.


text:
nämligen arvslotter genom lottkastning, så som HERREN hade befallt genom Mose angående de nio stammarna och den ena halva stammen.


text:
De två övriga stammarna och den andra halva stammen hade nämligen av Mose fått sin arvedel på andra sidan Jordan, men åt leviterna hade han inte givit någon arvedel bland dem.


text:
Josefs barn utgjorde nämligen två stammar, Manasse och Efraim. Och åt leviterna gav man inte någon särskild del av landet utan bara några städer att bo i med tillhörande utmarker för deras boskap och deras övriga egendom.


text:
Juda barn trädde fram inför Josua i Gilgal, och kenisiten Kaleb, Jefunnes son, sade till honom: "Du vet vad HERREN sade till gudsmannen Mose om mig och dig i Kadesh-Barnea.


text:
Jag var fyrtio år när HERRENS tjänare Mose sände i väg mig från Kadesh-Barnea för att bespeja landet, och jag lämnade sedan rapport efter mitt hjärtas mening.


text:
Mina bröder, som hade varit med mig däruppe, fick folkets hjärtan att bäva, men jag följde i allt HERREN, min Gud.


text:
Då svor Mose den dagen en ed och sade: Det land som dina fötter har beträtt skall i sanning vara din och dina barns arvedel för evig tid, därför att du i allt har följt HERREN, min Gud.


text:
Juda barns stam fick efter sina släkter sin lott söderut intill Edoms gräns, intill öknen Sin, längst ner i söder.


text:
Från Baala böjde sig gränsen åt väster mot Seirs bergsbygd och gick fram till Jearims bergshöjd, det är Kesalon, norr om denna, och gick så ner till Bet-Semes och framför Timna.


text:
Vidare gick gränsen till Ekrons höjd, norrut. Därefter drog sig gränsen till Sickeron, gick så framför berget Baala och därifrån ut till Jabneel. Sedan gick gränsen ut vid havet.


text:
Gränsen i väster var Stora havets kustlinje. Dessa var Judas barns gränser runt omkring, efter deras släkter. <br/>


text:
Men åt Kaleb, Jefunnes son, gavs enligt HERRENS befallning till Josua en särskild del bland Juda barn, nämligen Arbas, Anaks faders, stad, det är Hebron.


text:
Och Kaleb sade: "Den som angriper Kirjat-Sefer och intar det skall jag ge min dotter Aksa till hustru."


text:
När då Otniel, son till Kenas, Kalebs broder, intog det, gav Kaleb honom sin dotter Aksa till hustru.


text:
Och när hon kom till honom, övertalade hon honom att begära ett stycke åkermark av hennes far: Och hon steg ner från åsnan. Då sade Kaleb till henne: "Vad önskar du?"


text:
Hon svarade: "Ge mig en avskedsgåva. Eftersom du har gift bort mig till det torra Negev, må du också ge mig vattenkällor." Då gav han henne Övre och Nedre källorna.


text:
gick vidare söder om Skorpionhöjden och fram till Sin. Sedan drog den sig upp söder om Kadesh-Barnea, förbi Hesron och upp till Addar och böjde sedan av mot Karka.


text:
Den fortsatte mot Asmon och sammanföll med Egyptens bäckravin och slutade ute vid havet. Detta skall vara er gräns i söder. <br/>


text:
Vidare Asdod med dess städer och byar, Gaza med dess städer och byar ända till Egyptens bäckravin och fram till Stora havet som utgjorde gränsen. <br/>


text:
Gränsen i öster var Döda havet ända till Jordans utlopp. Gränsen på norra sidan började vid den vik av detta hav där Jordan har sitt utlopp.


text:
Därifrån drog sig gränsen upp mot Bet-Hogla och gick fram norr om Bet-Haaraba. Vidare drog sig gränsen upp till Rubens son Bohans sten.


text:
Men jebusiterna, som bodde i Jerusalem, kunde Juda barn inte driva bort. Därför bodde också jebusiterna kvar bland Juda barn i Jerusalem, så som de gör än i dag.


text:
Därefter drog sig gränsen upp till Debir från Akors dal i nordlig riktning mot det Gilgal som ligger mitt emot Adummimhöjden, söder om bäckravinen. Sedan gick gränsen fram till Semeskällans vatten och så till Rogelskällan.


text:
Vidare drog sig gränsen uppåt Hinnoms sons dal, söder om Jebus höjd, det är Jerusalem. Därefter drog sig gränsen upp till toppen av det berg som ligger mitt emot Hinnoms dal, västerut, i norra änden av Refaimdalen.


text:
Från toppen av detta berg drog sig gränsen fram till Neftoavattnets källa och vidare till städerna i Efrons bergsbygd. Sedan drog sig gränsen till Baala, det är Kirjat-Jearim.


text:
Den lott som tillföll Josefs barn gick från Jordan vid Jeriko till Jerikos vatten österut, genom öknen, som från Jeriko höjer sig uppåt Bergsbygden mot Betel.


text:
Men de fördrev inte kananeerna, som bodde i Gezer. Därför bodde också kananeerna kvar bland Efraims barn, som de gör än i dag, men de blev arbetspliktiga tjänare under dem.


text:
Därefter gick den västerut ner till jafletiternas område, ända till Nedre Bet-Horons område och till Gezer. Sedan gick den ut vid havet.


text:
Efraims barn fick, efter sina släkter, dessa gränser: Gränsen för deras arvedel i öster gick från Atrot- Addar till Övre Bet-Horon.


text:
Sedan gick gränsen ut vid havet. I norr var Mikmetat gräns. Därifrån böjde sig gränsen österut till Taanat-Silo och fortsatte österut till Janoa.


text:
Från Tappua gick gränsen västerut till bäcken Kana och gick sedan ut vid havet. Detta blev arvedelen för Efraims barns stam efter deras släkter.


text:
Dit hörde också de städer som avdelades åt Efraims barn inom Manasses barns arvedel, alla dessa städer med sina byar.


text:
Denna lott tillföll Manasse stam, ty Manasse var Josefs förstfödde. Makir, Manasses förstfödde, Gileads far, fick Gilead och Basan, eftersom han var en stridsman.


text:
Det som låg söder om den tillhörde Efraim, men det som låg norr om den tillhörde Manasse, och deras gräns var havet. I norr nådde de till Aser och i öster till Isaskar.


text:
Inom Isaskar och Aser fick Manasse Bet-Shan med underlydande orter, Jibleam med underlydande orter, invånarna i Dor med underlydande orter, invånarna i En-Dor med underlydande orter, invånarna i Taanak med underlydande orter, invånarna i Megiddo med underlydande orter, de tre höjdernas landskap. <br/>


text:
Men Manasses barn kunde inte inta dessa städer, utan kananeerna förmådde hålla sig kvar där i landet.


text:
Josefs barn sade till Josua. "Varför har du gett oss endast en lott och ett skifte till arvedel, fastän vi är ett talrikt folk, som HERREN hittills har välsignat?"


text:
Då svarade Josua dem: "Om du är ett talrikt folk, drag upp till skogsbygden och röj dig mark där i perisseernas och rafaeernas land, eftersom Efraims bergsbygd är för trång för dig."


text:
Men Josefs barn sade: "Bergsbygden är inte tillräcklig för oss. Och alla kananeer som bor på slätten har vagnar av järn, både de som bor i Bet-Shan med underlydande orter och de som bor på Jisreelslätten."


text:
Josua sade till Josefs hus, till Efraim och Manasse: "Du är ett talrikt folk och har stor kraft. Du skall inte ha endast en lott,


text:
utan du skall få en bergsbygd, som också är en skogsbygd. Men du skall röja upp den, så att till och med dess utkanter kommer att tillhöra dig. Du skall fördriva kananeerna, även om de har vagnar av järn och är starka."


text:
Manasses övriga barn fick också land efter sina släkter: Abiesers barn, Heleks barn, Asriels barn, Sikems barn, Hefers barn och Semidas barn. Dessa var Manasses, Josefs sons, manliga avkomlingar efter deras släkter. <br/>


text:
Men Selofhad, son till Hefer, son till Gilead, son till Makir, son till Manasse, hade inga söner utan endast döttrar. Hans döttrar hette Mahla, Noa, Hogla, Milka och Tirsa.


text:
Dessa trädde fram inför prästen Eleasar och Josua, Nuns son, och inför furstarna och sade: "HERREN befallde Mose att ge oss en arvedel bland våra bröder." Då gav man dem enligt HERRENS befallning en arvedel bland deras farbröder.


text:
Alltså blev det tio delar som tillföll Manasse - förutom Gileads land och Basan på andra sidan Jordan -


text:
eftersom Manasses döttrar fick en arvedel bland hans söner. Men Gileads land hade Manasses övriga barn fått. <br/>


text:
Området för Manasse gick från Aser till Mikmetat, som ligger öster om Sikem. Därefter gick gränsen åt höger, till En-Tappuas invånare.


text:
Tappuas land tillhörde nämligen Manasse, men själva Tappua, inemot Manasses gräns, tillhörde Efraims barn.


text:
Och gränsen gick ner till bäcken Kana. Städerna söder om bäcken hörde till Efraim, fastän de låg bland Manasses städer. Manasses gräns gick vidare norr om bäcken och sedan ut vid havet.


text:
Och Israels barns hela menighet samlades i Silo och satte upp uppenbarelsetältet där. Landet var nu kuvat inför dem,


text:
Och Josua kastade lott för dem i Silo inför HERREN, och Josua utskiftade där landet åt Israels barn, åt varje stam dess del.


text:
Då lotten drogs för benjaminiternas stam, efter deras släkter, föll den ut så att det område som lotten gav dem låg mellan Juda barns och Josefs barns områden.


text:
Deras gräns på norra sidan började vid Jordan, och gränsen drog sig upp mot Jerikos höjd i norr och uppåt bergsbygden västerut och gick ut i öknen vid Bet-Aven.


text:
Därifrån gick gränsen fram till Luz, till höjden söder om Luz, det är Betel. Sedan gick gränsen ner till Atrot-Addar över berget söder om Nedre Bet-Horon.


text:
Och gränsen drog sig vidare framåt och böjde sig på västra sidan söderut från berget som ligger mitt emot Bet-Horon, söder om det, och gick ut vid Kirjat-Baal, det är staden Kirjat-Jearim inom Judas barns område. Detta var västra sidan.


text:
Och södra sidan började vid slutet av Kirjat-Jearims område och gränsen gick åt väster fram till Neftoavattnets källa.


text:
Sedan gick gränsen ner till sluttningen av det berg som ligger mitt emot Hinnoms sons dal, norrut i Refaimdalen, och därefter ner i Hinnoms dal, på södra sidan om jebusiternas höjd och ner till Rogelskällan.


text:
Därefter drog den sig norrut och gick fram till Semeskällan och vidare till Gelilot, som ligger mitt emot Adummimhöjden och ner till Bohans, Rubens sons, sten.


text:
Sedan gick gränsen fram till Bet-Hoglas höjd norrut och slutade vid Döda havets norra vik, vid Jordans södra ände. Detta var södra gränsen.


text:
Men på östra sidan var Jordan gränsen. Detta var benjaminiternas arvedel med dess gränser runt omkring, efter deras släkter. <br/>


text:
Och de städer som tillföll benjaminiternas stam, efter deras släkter, var Jeriko, Bet-Hogla, Emek-Kesis,


text:
Sela, Elef, Jebus, det är Jerusalem, Gibea och Kirjat - fjorton städer med sina byar. Detta var benjaminiternas arvedel, efter deras släkter.


text:
Därför sade Josua till Israels barn: "Hur länge vill ni vänta med att gå och inta det land som HERREN, era fäders Gud, har gett er?


text:
Utse åt er tre män från varje stam, så skall jag sända i väg dem, och de skall genomkorsa landet och göra en beskrivning över det efter vars och ens arvedel, och sedan komma tillbaka till mig.


text:
De skall dela upp landet i sju delar, varvid Juda skall vara kvar i sitt område i söder och Josefs hus förbli vid sitt område i norr.


text:
När ni har gjort en beskrivning över landet i sju delar, skall ni komma med den hit till mig, så skall jag kasta lott för er här inför HERREN, vår Gud.


text:
Leviterna får ingen del bland er, eftersom HERRENS prästtjänst är deras arvedel. Och Gad och Ruben och ena hälften av Manasse stam har redan fått sin arvedel på andra sidan Jordan, på östra sidan, den arvedel som Herrens tjänare Mose gav dem." <br/>


text:
Då bröt männen upp och gick. Josua befallde dem att de skulle göra en beskrivning över landet. Han sade: "Gå i väg och genomkorsa landet och gör en beskrivning över det, och vänd sedan tillbaka till mig, så skall jag kasta lott för er här inför HERREN i Silo."


text:
Männen gav sig av och vandrade igenom landet och gjorde en beskrivning över det i en bok i sju delar, stad efter stad, och kom sedan tillbaka till Josua i lägret vid Silo.


text:
Den andra lotten föll ut för Simeon, för simeoniternas stam, efter deras släkter. Deras arvedel låg inom Juda barns arvedel.


text:
Den tredje lotten föll på Sebulons barn efter deras släkter. Och gränsen för deras arvedel gick ända till Sarid.


text:
Därifrån drog sig deras gräns västerut upp till Marela och träffade Dabbeset och vidare bäcken som rinner öster om Jokneam.


text:
Från Sarid vände den österut mot solens uppgång längs Kislot-Tabors område och gick vidare till Dobrat och upp till Jafia.


text:
Därifrån fortsatte den österut mot solens uppgång till Gat-Hefer och Et-Kasin och vidare till det Rimmon som sträcker sig till Nea.


text:
Gränsen nådde Tabor, Sahasuma och Bet-Semes, och deras gräns gick ut vid Jordan - sexton städer med deras byar.


text:
Därefter gick gränsen österut till Bet-Dagon och nådde Sebulon och Jifta-Els dal i norr, vidare Bet-Haemek och Negiel och fortsatte norrut till Kabul.


text:
Sedan vände gränsen tillbaka till Rama och gick fram till den befästa staden Tyrus, böjde av mot Hosa och gick ut vid havet inte långt från Aksib.


text:
Deras gräns gick från Helef, från terebinten i Saanannim till Adami-Hannekeb och Jabneel, ända till Lackum, och slutade vid Jordan.


text:
Gränsen böjde av västerut till Asnot-Tabor och gick vidare därifrån till Huckok. Den nådde Sebulon i söder, Aser i väster och Juda med Jordan i öster.


text:
Men när Dans barns område gick förlorat för dem, drog Dans barn upp och angrep Lesem och intog det och slog dess invånare med svärd. De tog det i besittning och bosatte sig där. Och de kallade Lesem för Dan efter sin stamfader Dan.


text:
Efter Herrens befallning gav de honom den stad som han begärde, Timnat-Sera i Efraims bergsbygd. Och han byggde upp staden och bosatte sig där. <br/>


text:
Dessa var de arvslotter som prästen Eleasar och Josua, Nuns son, och huvudmännen för familjerna inom israeliternas stammar utskiftade genom lottkastning i Silo inför HERRENS ansikte vid ingången till uppenbarelsetältet. Så avslutade de fördelningen av landet.


text:
därtill alla de byar som låg runt omkring dessa städer, ända till Baalat-Beer, det sydliga Rama. Detta var Simeons barns arvedel, efter deras släkter.


text:
Ur Juda barns skifte fick Simeons barn sin arvedel, ty Juda barns lott var för stor för dem. Därför fick Simeons barn sin arvedel inom deras arvedel.


text:
Josua, Nuns son, sände i hemlighet ut två spejare från Sittim och sade: "Gå och undersök landet och särskilt Jeriko." De gav sig i väg och kom in i ett hus, där en sköka vid namn Rahab bodde, och där lade de sig att vila.


text:
Vi har hört hur HERREN lät vattnet i Röda havet torka ut framför er, när ni drog ut ur Egypten, och vad ni gjorde med Sichon och Og, amoreernas båda kungar på andra sidan Jordan, hur ni gav dem till spillo.


text:
När vi hörde detta blev våra hjärtan förskräckta, och nu har ingen mod att stå er emot. Ty HERREN, er Gud, är Gud uppe i himlen och nere på jorden.


text:
Lova mig därför med ed vid HERREN att eftersom jag har visat barmhärtighet mot er, skall också ni visa barmhärtighet mot min fars hus. Ge mig ett säkert tecken på det,


text:
och låt min far och min mor, mina bröder och mina systrar leva, liksom alla som tillhör dem, och rädda oss från döden." <br/>


text:
Männen sade till henne: "Med vårt eget liv svarar vi för ert, bara ni inte förråder vårt ärende. När HERREN ger oss landet, skall vi visa nåd och trofasthet mot dig." <br/>


text:
Då släppte hon ner dem genom fönstret med ett rep. Hennes hus var en del av stadsmuren, så att hon bodde i själva muren.


text:
Och hon sade till dem: "Gå upp i bergen, så att era förföljare inte träffar på er. Håll er gömda där i tre dagar, till dess era förföljare har kommit tillbaka. Sedan kan ni fortsätta er färd."


text:
om du, när vi kommer in i landet, inte binder detta röda snöre i fönstret som du släppte ner oss genom, och likaså om du inte har din far och din mor och dina bröder, alla som tillhör din fars hus, samlade hemma hos dig.


text:
Men om någon går ut genom dörren till ditt hus, skall hans blod komma över hans eget huvud, och vi är utan skuld. Om däremot någon bär hand på en av dem som är inne i ditt hus, skall dennes blod komma över vårt huvud.


text:
Men för kungen i Jeriko berättade man: "I natt har några israelitiska män kommit hit för att bespeja landet."


text:
Hon svarade: "Låt det bli som ni har sagt." Så sände hon i väg dem, och de gav sig av. Och hon band det röda snöret i fönstret. <br/>


text:
De begav sig i väg och gick upp i bergen och stannade där i tre dagar, till dess deras förföljare hade vänt tillbaka. Dessa hade sökt efter dem överallt längs vägen men inte funnit dem.


text:
Sedan vände de båda männen tillbaka ner från bergen och gick över floden och kom till Josua, Nuns son. De berättade för honom allt som hade hänt dem.


text:
Och de sade till Josua: "HERREN har gett hela landet i vår hand. Alla landets invånare bävar för oss."


text:
Då sände kungen i Jeriko bud till Rahab och sade: "Lämna ut de män som har kommit till dig och tagit in i ditt hus, de har kommit hit för att bespeja hela landet." <br/>


text:
Men kvinnan tog de båda männen och gömde dem. Sedan sade hon: "Ja, männen kom till mig, men jag visste inte varifrån de kom.


text:
Och när porten skulle stängas sedan det hade blivit mörkt, gick männen ut, och jag vet inte vart de tog vägen. Skynda efter dem, så får ni nog tag i dem."


text:
Männen skyndade efter dem på vägen till Jordan mot vadställena. Och så snart förföljarna hade gett sig av, stängdes stadsporten. <br/>


text:
och sade: "Jag vet att HERREN har gett er detta land och att en skräck för er har fallit över oss, ja, att alla landets invånare bävar för er.


text:
de städer som en dråpare skall kunna fly till, när han av misstag och utan avsikt har dödat någon. Ni skall ha dem som tillflyktsorter undan blodshämnaren.


text:
Och när någon flyr till en av dessa städer, skall han stanna vid ingången till stadsporten och förklara sin sak för de äldste i staden. Därefter skall de låta honom komma in i deras stad och ge honom en plats, där han kan bo bland dem.


text:
Om blodshämnaren förföljer honom, skall de inte överlämna dråparen i hans hand, eftersom han utan avsikt har dödat sin nästa och utan att förut ha burit hat till honom.


text:
Han skall stanna kvar där i staden, till dess han har stått till rätta inför menigheten och till dess översteprästen som då är i tjänst har dött. Sedan kan dråparen vända tillbaka och komma åter till sin stad och sitt hus i den stad som han har flytt ifrån." <br/>


text:
De avskilde Kedesh i Galieen, i Naftali bergsbygd, Sikem i Efraims bergsbygd och Kirjat-Arba, det vill säga Hebron, i Juda bergsbygd.


text:
På andra sidan Jordan mitt emot Jeriko, på östra sidan, utsåg de inom Rubens stam Beser i öknen på slätten, inom Gads stam Ramot i Gilead och inom Manasse stam Golan i Basan.


text:
Dessa var de städer som utsågs till tillflyktsorter för var och en av Israels barn - och för de främlingar som bodde bland dem - som av misstag hade dödat någon, för att han inte skulle dö för blodshämnarens hand, innan han hade stått inför menigheten.


text:
Huvudmännen för leviternas familjer trädde fram inför prästen Eleasar och Josua, Nuns son, och inför huvudmännen för familjerna inom Israels barns stammar.


text:
Man gav dem Arbas, Anoks fars, stad, det vill säga Hebron i Juda bergsbygd, med dess utmarker runt omkring.


text:
Men åkerjorden och byarna, som tillhörde staden, gav man till besittning åt Kaleb, Jefunnes son. <br/>


text:
Åt prästen Arons söner gav man dråparfristaden Hebron med dess utmarker, vidare Libna med dess utmarker,


text:
Ajin med dess utmarker, Jutta med dess utmarker och Bet-Semes med dess utmarker - nio städer ur dessa två stammar.


text:
De städer som Arons söner, prästerna, fick utgjorde tillsammans tretton städer med tillhörande utmarker. <br/>


text:
De talade till dem i Silo i Kanaans land: "HERREN gav befallning genom Mose att vi skulle få städer att bo i med tillhörande utmarker för vår boskap."


text:
De övriga kehatiternas släkter av leviterna fick ur Efraims stam följande städer, som lotten bestämde åt dem:


text:
Från ena hälften av Manasse stam fick de Taanak med dess utmarker och Gat-Rimmon med dess utmarker - två städer.


text:
De städer som de övriga kehatiternas släkter fick utgjorde alltså tio med tillhörande utmarker. <br/>


text:
Bland leviternas släkter fick vidare Gersons barn ur ena hälften av Manasse stam dråparfristaden Golan i Basan med dess utmarker och Beestera med dess utmarker - två städer.


text:
Enligt HERRENS befallning gav då Israels barn av sina arvslotter åt leviterna följande städer med tillhörande utmarker: <br/>


text:
Ur Naftali stam fick de dråparfristaden Kedesh i Galileen med dess utmarker, Hammot-Dor med dess utmarker och Kartan med dess utmarker - tre städer.


text:
De övriga leviterna, Meraris barns släkter, fick ur Sebulons stam Jokneam med dess utmarker, Karta med dess utmarker,


text:
För kehatiternas släkter föll lotten ut så att bland dessa leviter fick prästen Arons söner genom lotten tretton städer ur Juda, Simeons och Benjamins stam.


text:
De städer som de övriga leviternas släkter, Meraris barn, fick på sin lott efter sina släkter, var tolv städer. <br/>


text:
Tillsammans utgjorde levitstäderna inom israeliternas besittningsområde fyrtioåtta städer med tillhörande utmarker.


text:
Var och en av dessa städer bestod av staden med tillhörande utmarker runt omkring. Så var det med alla dessa städer. <br/>


text:
Så gav HERREN åt Israel hela det land som han med ed hade lovat ge åt deras fäder, och de tog det i besittning och bosatte sig där.


text:
HERREN gav dem ro på alla sidor, så som han med ed hade lovat deras fäder. Ingen av deras fiender kunde stå dem emot, utan HERREN gav alla fienderna i deras hand.


text:
Och Kehats övriga barn fick genom lotten tio städer ur Efraims stams släkter, ur Dans stam och ur ena hälften av Manasse stam. <br/>


text:
Gersons barn åter fick genom lotten tretton städer ur Isaskars stams släkter, ur Asers stam, ur Naftali stam och ur andra hälften av Manasse stam, i Basan. <br/>


text:
Meraris barn fick efter sina släkter tolv städer ur Rubens stam, ur Gads stam och ur Sebulons stam. <br/>


text:
Israels barn gav åt leviterna dessa städer med tillhörande utmarker genom lottkastning, så som HERREN hade befallt genom Mose. <br/>


text:
När så Rubens barn, Gads barn och ena hälften av Manasse stam kom till gränstrakterna vid Jordan i Kanaans land, byggde de ett altare där vid Jordan, ett ansenligt altare.


text:
När israeliterna hörde sägas: "Se, Rubens barn och Gads barn och ena hälften av Manasse stam har byggt ett altare vid Kanaans gräns, i gränstrakterna vid Jordan, på israeliternas sida,"


text:
Till Rubens barn, Gads barn och ena hälften av Manasse stam, i Gileads land, sände Israels barn Pinehas, prästen Eleasars son,


text:
och med honom tio furstar, en för var stamfamilj inom Israels alla stammar. Var och en av dem var huvudman för sin familj inom Israels ätter. <br/>


text:
När de kom till Rubens barn, Gads barn och ena hälften av Manasse stam, i Gileads land, sade de till dem:


text:
"Så säger HERRENS hela menighet: Vad är det för otrohet som ni har begått mot Israels Gud, då ni i dag har vänt er bort från HERREN genom att bygga ett altare och därigenom i dag varit upproriska mot HERREN?


text:
Är det inte nog med vår missgärning vid Peor? Från den har vi än i dag inte blivit renade fastän HERRENS menighet drabbades av plåga?


text:
Vill ni nu i dag vända er bort från HERREN? Om ni i dag är upproriska mot HERREN, så skall förvisso i morgon hans vrede drabba Israels hela menighet.


text:
Men om det land ni har fått till besittning är orent, så kom över till det land HERREN har tagit till besittning, där HERRENS tabernakel har sin plats, och ha era besittningar där bland oss. Var inte upproriska mot HERREN och trotsa inte oss genom att bygga er ett altare som är ett annat än HERRENS, vår Guds, altare.


text:
och sade till dem: "Ni har hållit allt vad HERRENS tjänare Mose har befallt er och ni har lyssnat till mina ord, vad jag än befallt er.


text:
När Akan, Seras son, trolöst hade förgripit sig på det tillspillogivna, kom inte då vrede över Israels hela menighet? Och han dog inte ensam genom sin missgärning!" <br/>


text:
"Gud den mäktige, HERREN den mäktige, HERREN är Gud! Han vet och Israel skall veta: Om detta har skett i uppror och otrohet mot HERREN - så rädda oss inte i dag!


text:
Om vi har byggt altaret åt oss därför att vi vill vända oss bort från HERREN, och om det är för att vi vill offra brännoffer eller matoffer på det eller frambära gemenskapsoffer på det, då må HERREN själv utkräva vedergällning för vad vi har gjort oss skyldiga till.


text:
Nej, sanningen är den att vi gjorde detta av rädsla, av det skälet att vi tänkte att era barn en dag skulle säga till våra barn: 'Vad har ni med HERREN, Israels Gud, att göra?


text:
HERREN har ju satt Jordan till gräns mellan oss och er, ni Rubens barn och Gads barn. Ni har ingen del i HERREN.' Och så skulle era barn få våra barn att upphöra med att frukta HERREN.


text:
Därför sade vi: Låt oss nu sätta igång med att bygga detta altare, men inte till brännoffer eller till slaktoffer,


text:
utan till att vara ett vittne mellan oss och er och mellan våra efterkommande, att vi vill förrätta HERRENS tjänst inför hans ansikte med våra brännoffer och slaktoffer och gemenskapsoffer, så att era barn i framtiden inte kan säga till våra barn: 'Ni har ingen del i HERREN.'


text:
Och vi tänkte: Om det i framtiden händer att de säger så till oss och våra efterkommande, då kan vi svara: 'Se på den avbildning av HERRENS altare som våra fäder har gjort, men inte till brännoffer eller till slaktoffer, utan till att vara ett vittne mellan oss och er.'


text:
Det vare främmande för oss att vara upproriska mot HERREN och nu vända oss bort från HERREN genom att bygga ett altare till brännoffer eller matoffer eller slaktoffer, ett annat än HERRENS, vår Guds, altare, som står framför hans tabernakel." <br/>


text:
Ni har under denna långa tid, ända till denna dag, inte övergivit era bröder, och ni har hållit vad HERREN, er Gud, har befallt i sina bud.


text:
Då nu prästen Pinehas och menighetens furstar, huvudmännen för Israels ätter som var med honom, hörde vad Rubens barn, Gads barn och Manasse barn sade, blev de nöjda.


text:
Och Pinehas, prästen Eleasars son, sade till Rubens barn, Gads barn och Manasses barn: "I dag vet vi att HERREN är mitt ibland oss, eftersom ni inte har begått en sådan otrohet mot HERREN. Ni har nu räddat Israels barn undan HERRENS hand." <br/>


text:
Därefter vände Pinehas, prästen Eleasars son, och furstarna tillbaka från Rubens barn och Gads barn i Gileads land, in i Kanaans land till de övriga israeliterna och lämnade sin rapport.


text:
Den tillfredsställde Israels barn, och Israels barn lovade Gud och talade inte mer om att dra upp till strid mot dem för att fördärva det land där Rubens barn och Gads barn bodde. <br/>


text:
Och nu har HERREN, er Gud, låtit era bröder komma till ro, så som han lovade dem. Vänd därför nu om och gå hem till era tält i det land ni har fått till besittning, det som HERRENS tjänare Mose har gett er på andra sidan Jordan.


text:
Men var mycket noga att hålla fast vid och följa de bud och den lag som HERRENS tjänare Mose har gett er, så att ni älskar HERREN, er Gud. Vandra på alla hans vägar, iaktta hans bud, håll er till honom och tjäna honom av hela ert hjärta och av hela er själ."


text:
Åt ena hälften av Manasse stam hade Mose givit land i Basan, och åt andra hälften hade Josua givit land med deras bröder på andra sidan Jordan, på västra sidan. Då nu Josua sände i väg dem till sina boningar, välsignade han dem


text:
och sade till dem: "Vänd tillbaka till era tält med de stora rikedomar ni har fått, med mycket boskap och med silver, guld, koppar och järn och kläder i stor mängd. Dela bytet från era fiender med era bröder. <br/>


text:
Så vände Rubens barn och Gads barn och ena hälften av Manasse stam tillbaka och drog bort från de övriga israeliterna, bort från Silo i Kanaans land, för att bege sig till Gilead, sitt eget land, där de skulle ha sina besittningar efter HERRENS befallning genom Mose. <br/>


text:
En lång tid härefter, när HERREN hade låtit Israel få ro för alla dess fiender runt omkring och då Josua var gammal och hade nått hög ålder,


text:
En enda man bland er jagade tusen framför sig, ty HERREN, er Gud, stred själv för er, så som han hade lovat er.


text:
Ty om ni vänder er bort och håller er till återstoden av dessa folk som är kvar här bland er och gifter in er med dem och har gemenskap med dem och de med er,


text:
då skall ni veta att HERREN, er Gud, inte mer skall fördriva dessa folk för er. De skall då bli en snara och en fälla för er och ett gissel för era sidor och taggar i era ögon, till dess ni blir utrotade ur detta goda land som HERREN, er Gud, har gett er. <br/>


text:
Se, jag lämnar nu denna världen, och ni vet av hela ert hjärta och hela er själ att inte ett ord har slagit fel av allt det goda som HERREN, er Gud, har lovat angående er. Allt har gått i fullbordan för er, inget har slagit fel.


text:
Men liksom allt det goda som HERREN, er Gud, lovade er, har kommit er till del så skall HERREN också låta allt det onda komma er till del till dess han har utrotat er ur detta goda land som HERREN, er Gud, har gett er.


text:
Om ni överträder HERRENS, er Guds, förbund, som han har upprättat med er, och går och tjänar andra gudar och tillber dem, då skall HERRENS vrede upptändas mot er, och ni skall snabbt bli utrotade ur det goda land som han har gett er."


text:
kallade denne till sig hela Israel, dess äldste, huvudmän, domare och tillsyningsmän och sade till dem: "Jag är nu gammal och har nått hög ålder.


text:
Ni har själva sett allt vad HERREN, er Gud, har gjort med alla dessa folk för er skull, ty HERREN, er Gud, stred själv för er.


text:
Se, genom lotten har jag fördelat åt era stammar till arvedel de folk som ännu finns kvar, likaså de folk jag har utrotat, från Jordan till Stora havet västerut.


text:
Och HERREN, er Gud, skall själv driva undan dem för er och jaga bort dem från er, så att ni skall inta deras land, så som HERREN, er Gud, har lovat er. <br/>


text:
Var nu mycket fasta, så att ni håller och följer allt vad som är föreskrivet i Mose lagbok, så att ni inte viker av därifrån, vare sig till höger eller till vänster,


text:
och så att ni inte har gemenskap med dessa folk som ännu finns kvar här tillsammans med er, inte heller nämner deras gudars namn eller svär vid dem eller tjänar och tillber dem.


text:
HERREN har fördrivit stora och mäktiga folk för er, och ingen har kunnat stå er emot intill denna dag.


text:
Josua samlade alla Israels stammar till Sikem. Han kallade till sig de äldste i Israel, dess huvudmän, domare och tillsyningsmän, och de trädde fram inför Gud.


text:
Men jag ville inte höra på Bileam, utan han måste välsigna er, och jag räddade er ur hans hand. <br/>


text:
När ni hade gått över Jordan och kommit till Jeriko, gav sig Jerikos invånare i strid med er, och det gjorde också amoreerna, perisseerna, kananeerna, hetiterna, girgaseerna, hiveerna och jebusiterna. Men jag gav dem i er hand.


text:
Jag sände panik framför er, och därigenom jagades amoreernas båda kungar undan framför er, men inte genom ditt svärd eller din båge.


text:
Och jag gav er ett land, som ni inte hade lagt ner något arbete på, och även städer som ni inte hade byggt, och i dem fick ni bo. Av vingårdar och olivplanteringar som ni inte hade planterat fick ni äta. <br/>


text:
Så frukta nu HERREN och tjäna honom helhjärtat och i sanning. Skaffa bort de gudar som era fäder tjänade på andra sidan floden och i Egypten, och tjäna HERREN.


text:
Men om ni inte vill tjäna HERREN, så välj i dag vem ni vill tjäna, antingen de gudar som era fäder tjänade, när de bodde på andra sidan floden, eller de gudar som dyrkas av amoreerna, i vilkas land ni själva bor. Men jag och mitt hus, vi vill tjäna HERREN." <br/>


text:
Ty HERREN är vår Gud, han själv är den som har fört oss och våra fäder ut ur Egyptens land, ur träldomshuset, och som har gjort dessa stora under inför våra ögon och bevarat oss hela den väg vi har vandrat och bland alla de folk, vilkas land vi har dragit igenom.


text:
HERREN har jagat i väg alla dessa folk för oss, också amoreerna som bodde i landet. Också vi vill tjäna HERREN, för han är vår Gud." <br/>


text:
Josua sade till folket: "Ni kan inte tjäna HERREN, för han är en helig Gud. Han är en nitälskande Gud, och han skall inte ha fördrag med era överträdelser och era synder.


text:
Och Josua sade till allt folket: "Så säger HERREN, Israels Gud: På andra sidan floden bodde era fäder i forna tider, och även Tera, Abrahams och Nahors far. Där tjänade de andra gudar.


text:
Om ni överger HERREN och tjänar främmande gudar, skall han vända sig bort och låta det gå er illa och förgöra er, efter att förut ha gjort er gott."


text:
Då sade Josua till folket: "Ni är nu själva vittnen mot er, att ni har valt HERREN för att tjäna honom." De svarade: "Ja."


text:
Han sade: "Skaffa då bort de främmande gudar som ni har bland er, och vänd era hjärtan till HERREN, Israels Gud!"


text:
Josua tecknade upp allt detta i Guds lagbok. Han tog en stor sten och reste den där under eken som stod vid HERRENS helgedom.


text:
Och Josua sade till allt folket: "Se, denna sten skall vara vittne mot oss, ty den har hört alla de ord som HERREN har talat med oss. Den skall vara vittne mot er, så att ni inte förnekar er Gud."


text:
Men jag hämtade er fader Abraham från andra sidan floden och lät honom vandra genom hela Kanaans land, och jag gjorde hans avkomma talrik. Jag gav honom Isak,


text:
Och man begravde honom på hans arvedels område, i Timnat-Sera i Efraims bergsbygd, norr om berget Gaash. <br/>


text:
Och Israel tjänade HERREN, så länge Josua levde och så länge de äldste levde, de som var kvar efter Josua och som visste om alla de gärningar HERREN hade gjort för Israel. <br/>


text:
Josefs ben, som Israels barn hade fört upp ur Egypten, begravde de i Sikem, på det jordstycke som Jakob hade köpt av barnen till Hamor, Sikems far, för hundra kesitor. Josefs barn fick detta till arvedel. <br/>


text:
Också Eleasar, Arons son, dog, och man begravde honom på den höjd som hans son Pinehas hade fått i Efraims bergsbygd.


text:
och åt Isak gav jag Jakob och Esau. Jag gav Seirs bergsbygd till besittning åt Esau. Men Jakob och hans söner drog ner till Egypten.


text:
Sedan sände jag Mose och Aron och slog Egypten med plågor som jag sände bland dem, och därefter förde jag er ut.


text:
När jag förde era fäder ut ur Egypten och ni hade kommit till havet, förföljde egyptierna era fäder med vagnar och ryttare ända till Röda havet.


text:
Då ropade de till HERREN, och han satte mörker mellan er och egyptierna och lät havet komma över dem, så att det täckte dem. Ni såg med egna ögon vad jag gjorde med egyptierna. Sedan bodde ni i öknen en lång tid. <br/>


text:
Därefter förde jag er in i amoreernas land, vilka bodde på andra sidan Jordan. Och de stred mot er, men jag gav dem i er hand, så att ni intog deras land, och jag förgjorde dem för er.


text:
Då reste sig Balak, Sippors son, kungen i Moab, och gav sig i strid med Israel. Och han sände bud efter Bileam, Beors son, för att förbanna er.


text:
Tidigt följande morgon bröt Josua och alla Israels barn upp från Sittim och kom till Jordan. Där stannade de över natten innan de gick över.


text:
Josua fortsatte: "Av detta skall ni förstå att den levande Guden är mitt ibland er och att han skall driva undan kananeerna, hetiterna, hiveerna, perisseerna, girgaseerna, amoreerna och jebusiterna för er:


text:
Så snart prästerna som bär HERRENS, hela jordens Herres, ark står stilla med sina fötter i Jordans vatten, skall Jordans vatten, det som kommer uppifrån, skäras av i sitt lopp och bli stående som en hög vall." <br/>


text:
Folket bröt då upp från sina tält för att gå över Jordan, och prästerna som bar förbundsarken gick framför folket.


text:
När de som bar arken kom till Jordan och prästerna, som bar den, med sina fötter rörde vid yttersta randen av vattnet i Jordan, som under hela skördetiden svämmar över alla sina bräddar,


text:
då stannade det vatten som kom uppifrån och det blev stående som en hög vall långt borta, uppe vid Adam, staden som ligger bredvid Saretan. Det vatten som flöt ner mot Hedmarkshavet, Döda havet, skars på det sättet av helt och hållet. Och folket gick över mitt emot Jeriko.


text:
Prästerna som bar HERRENS förbundsark stod stadigt på torr mark mitt i Jordan. Och hela Israel gick över på torr mark, till dess allt folket helt och hållet kommit över Jordan.


text:
och befallde folket och sade: "Så snart ni får se HERRENS, er Guds, förbundsark och de levitiska prästerna som bär den, skall också ni bryta upp från er plats och följa den,


text:
men låt det vara ett avstånd på omkring tvåtusen alnar mellan den och er. Närmare bör ni inte komma den, för att ni skall veta vilken väg ni skall gå, eftersom ni inte har gått den vägen förut." <br/>


text:
Därefter sade Josua till prästerna: "Tag förbundsarken och gå framför folket." Då tog de förbundsarken och gick framför folket. <br/>


text:
HERREN sade till Josua: "I dag skall jag börja göra dig stor i hela Israels ögon, så att de märker att jag är med dig, så som jag har varit med Mose.


text:
Befall nu prästerna som bär förbundsarken och säg: Så snart ni kommer till den yttersta randen av Jordans vatten, skall ni stanna där vid Jordan."


text:
Prästerna som bar arken stod kvar mitt i Jordan, till dess allt det var utfört som HERREN hade befallt Josua att säga till folket, allt i enlighet med vad Mose hade befallt Josua. Och folket skyndade sig över. <br/>


text:
När allt folket helt och hållet hade kommit över, gick också HERRENS ark och prästerna över och tog plats framför folket.


text:
Och Rubens barn och Gads barn och ena hälften av Manasse stam gick beväpnade i spetsen för Israels barn, så som Mose hade befallt dem.


text:
Omkring fyrtiotusen män, beväpnade till strid, gick över inför HERREN för att strida på Jerikos hedmarker.


text:
Den dagen gjorde HERREN Josua stor i hela Israels ögon, och de fruktade honom så som de hade fruktat Mose, så länge han levde. <br/>


text:
När då prästerna som bar HERRENS förbundsark steg upp ur Jordan, hade deras fötter knappt hunnit upp på torr mark, förrän Jordans vatten vände tillbaka till sin plats och svämmade över alla sina bräddar som förut. <br/>


text:
Det var på tionde dagen i första månaden som folket steg upp ur Jordan, och de slog läger i Gilgal på gränsen till östra Jerikoområdet.


text:
ty HERREN, er Gud, lät vattnet i Jordan torka ut framför er, till dess ni hade gått över den, på samma sätt som HERREN, er Gud, gjorde med Röda havet, som han torkade ut framför oss, till dess vi hade gått över det.


text:
Detta gjorde han för att alla folk på jorden skall veta hur stark HERRENS hand är och för att ni alltid skall frukta HERREN, er Gud." <br/>


text:
och befall dem och säg: Tag här ur Jordan tolv stenar från det ställe där prästerna stod stadigt med sina fötter, och bär dem över med er och lägg ner dem på den plats där ni skall slå läger i natt." <br/>


text:
Då kallade Josua till sig de tolv män som han hade utsett bland Israels barn, en man från varje stam.


text:
Och Josua sade till dem: "Gå framför HERRENS, er Guds, ark och gå ut mitt i Jordan. Var och en av er skall lyfta upp en sten på axeln, efter antalet av Israels stammar,


text:
så att detta blir ett minnesmärke bland er. När era barn i framtiden frågar: Vad betyder dessa stenar?


text:
skall ni svara dem: De betyder att Jordans vatten här skars av i sitt lopp framför HERRENS förbundsark. När den fördes över Jordan skars Jordans vatten av. Därför skall dessa stenar vara ett minnesmärke för Israels barn till evig tid." <br/>


text:
Israels barn gjorde som Josua befallde dem. De tog tolv stenar ur Jordan, så som HERREN hade sagt till Josua, efter antalet av Israels stammar. Och de tog dem med sig till lägret och lade ner dem där.


text:
Dessutom reste Josua tolv stenar mitt i Jordan på den plats där prästerna som bar förbundsarken hade stått med sina fötter, och stenarna finns där än i dag.


text:
Då nu alla amoreernas kungar på Jordans västra sida och alla kananeernas kungar vid havet hörde hur HERREN hade låtit vattnet i Jordan torka ut framför Israels barn, medan vi gick över den, blev deras hjärtan förskräckta och de hade inte längre mod att stå emot Israels barn.


text:
På kvällen den fjortonde dagen i månaden, medan Israels barn hade sitt läger i Gilgal, firade de påskhögtid på Jerikos hedmarker.


text:
Mannat upphörde dagen därpå, då de nu åt av landets säd. Israels barn fick inte manna längre, utan de åt det året av skörden i landet Kanaan.


text:
Medan Josua var vid Jeriko, hände sig en gång när han lyfte blicken, att han såg en man stå där framför honom med ett draget svärd i sin hand. Då gick Josua fram till honom och frågade honom: "Tillhör du oss eller våra fiender?"


text:
Han svarade: "Nej, jag är befälhavare över HERRENS här och har nu kommit hit." Då föll Josua ner till jorden på sitt ansikte, tillbad och sade till honom: "Vad har min herre för budskap till sin tjänare?"


text:
Befälhavaren över HERRENS här sade då till Josua: "Tag skorna av dina fötter, ty platsen där du står är helig." Och Josua gjorde så.


text:
Vid den tiden sade HERREN till Josua: "Gör dig flintknivar och omskär Israels barn för andra gången."


text:
Orsaken till att Josua omskar dem var denna: Alla män som dragit ut ur Egypten, alla stridsdugliga män, hade dött under ökenvandringen efter uttåget ur Egypten.


text:
Visserligen hade alla de som kommit ut blivit omskurna, men de som var födda under ökenvandringen efter uttåget ur Egypten var alla oomskurna.


text:
Ty Israels barn vandrade i öknen i fyrtio år, till dess hela folket - alla stridsdugliga män - som dragit ut ur Egypten var döda eftersom de inte lyssnade till HERRENS röst. Därför svor HERREN att han inte skulle låta dem se det land som han med ed hade lovat deras fäder att ge oss, ett land som flödar av mjölk och honung.


text:
Men deras söner, som han lät komma i deras ställe, dem omskar nu Josua, ty de var oomskurna, eftersom de inte hade blivit omskurna under vandringen. <br/>


text:
Och HERREN sade till Josua: "I dag har jag vältrat av <f>[#1]</f> Egyptens vanära från er." Platsen fick namnet Gilgal, som den heter än i dag. <br/>


text:
Men Josua hade sagt till folket: "Ni skall inte ge upp något härskri, inte låta er röst höras eller ens säga ett ord, förrän den dag jag säger till er att ni skall ge upp ett härskri. Då skall ni göra det."


text:
När han hade låtit HERRENS ark föras runt staden, runt omkring den en gång, gick de in i lägret och stannade där över natten. <br/>


text:
De sju präster som bar de sju basunerna av bagghorn framför HERRENS ark gick hela tiden och blåste i hornen. Den beväpnade styrkan gick framför dem, och det övriga folket följde HERRENS ark, medan man blåste i hornen.


text:
De tågade också andra dagen en gång runt staden och återvände sedan till lägret. Så gjorde de i sex dagar. <br/>


text:
Men på sjunde dagen steg de upp tidigt, i gryningen, och tågade då runt staden sju gånger på samma sätt. Bara den dagen gick de sju gånger runt staden.


text:
Den sjunde gången, när prästerna blåste i hornen, sade Josua till folket: "Ge upp ett härskri, ty HERREN har gett er staden.


text:
Staden med allt som är i den skall ges till spillo, det tillhör HERREN. Bara skökan Rahab och de som finns i hennes hus skall få leva, därför att hon gömde spejarna vi hade skickat ut.


text:
Ni skall hålla er borta från det tillspillogivna, så att ni inte själva blir tillspillogivna. Om ni tar något från det tillspillogivna, blir ni orsak till att Israels läger drabbas av tillspillogivning och ni drar olycka över det.


text:
Allt silver och guld och allt som är av koppar eller järn skall vara helgat åt HERREN och gå till HERRENS skattkammare." <br/>


text:
Och HERREN sade till Josua: "Se, jag har givit Jeriko med dess kung och dess tappra stridsmän i din hand.


text:
Då upphävde folket ett härskri och man blåste i hornen. Ja, när folket hörde ljudet från hornen, upphävde de ett kraftigt härskri. Då störtade murarna samman och folket drog in i staden, var och en rakt fram, och intog den.


text:
Med svärd gav de till spillo allt som fanns i staden - både män och kvinnor, unga och gamla, liksom oxar, får och åsnor.


text:
Men till de båda män som hade bespejat landet sade Josua: "Gå in i skökans hus och för ut kvinnan därifrån tillsammans med alla som tillhör henne, så som ni har lovat henne med ed."


text:
Då gick de unga män som hade varit där som spejare in och förde ut Rahab och hennes far och mor, hennes bröder och alla som tillhörde henne. Hela hennes släkt förde de ut och lät dem stanna utanför Israels läger.


text:
Men staden och allt som fanns i den brände de upp, endast silvret och guldet och det som var av koppar eller järn lade de till skatten i HERRENS hus.


text:
Skökan Rahab och hennes fars hus och alla som tillhörde henne lät Josua leva. Hon bor bland israeliterna än i dag, därför att hon gömde spejarna som Josua hade sänt för att bespeja Jeriko. <br/>


text:
Vid den tiden svor Josua en ed. Han sade: "Förbannad inför HERREN vare den man som företar sig att bygga upp denna stad, Jeriko, på nytt. När han lägger dess grund, skall det kosta honom hans förstfödde son, och när han sätter upp dess portar, skall det kosta honom hans yngste son."


text:
Tåga omkring staden med alla stridsdugliga män, gå runt staden en gång. Så skall du göra i sex dagar.


text:
Sju präster skall bära sju basuner gjorda av bagghorn framför arken. På sjunde dagen skall ni tåga omkring staden sju gånger, och prästerna skall blåsa i hornen.


text:
När de blåser i baggens horn med utdragen ton och ni hör ljudet från hornet, skall allt folket ge upp ett kraftigt härskri. Då skall stadsmuren störta samman och folket skall dra in över den, var och en rakt fram." <br/>


text:
Josua, Nuns son, kallade till sig prästerna och sade till dem: "Tag förbundsarken och låt sju präster bära sju basuner gjorda av bagghorn framför HERRENS ark."


text:
Till folket sade han: "Drag ut och tåga omkring staden. Och den beväpnade styrkan skall gå framför HERRENS ark." <br/>


text:
När Josua hade sagt detta till folket, gick de sju präster som bar de sju basunerna av bagghorn framför HERREN i väg och blåste i hornen, medan HERRENS förbundsark följde efter dem.


text:
Och den beväpnade styrkan gick framför prästerna som blåste i hornen och det övriga folket följde arken, allt under det att de blåste i hornen.


text:
Men Israels barn förgrep sig på det som givits till spillo. Akan, son till Karmi, son till Sabdi, son till Sera av Juda stam, tog av det. Då upptändes HERRENS vrede mot Israels barn. <br/>


text:
Israel har syndat, de har överträtt mitt förbund som jag ingått med dem. De har tagit av det tillspillogivna, de har stulit, ljugit och lagt det stulna bland sina egna ägodelar.


text:
Därför kan inte Israels barn stå emot sina fiender, utan de måste fly för dem, ty de är själva drabbade av tillspillogivning. Jag vill inte mer vara med er, om ni inte skaffar bort från er det tillspillogivna.


text:
Stig upp, helga folket och säg: Helga er till i morgon. Ty så säger HERREN, Israels Gud: Något tillspillogivet finns hos dig, Israel. Du kan inte stå emot dina fiender, förrän ni avlägsnar det ifrån er.


text:
Tidigt i morgon skall ni träda fram, den ena stammen efter den andra. I den stam som HERREN pekar ut, skall den ena släkten efter den andra träda fram. I den släkt som HERREN pekar ut, skall den ena familjen efter den andra träda fram. I den familj som HERREN pekar ut, skall den ene mannen efter den andre träda fram.


text:
Den som blir utpekad med det tillspillogivna skall brännas upp i eld med allt vad han har, därför att han har överträtt HERRENS förbund och gjort vad som är en dårskap i Israel." <br/>


text:
När han lät Juda släkter träda fram, pekade han ut seraiternas släkt. När han lät seraiternas släkt träda fram, man efter man, pekade han ut Sabdi.


text:
När han lät dennes familj träda fram, man efter man, pekade han ut Akan, son till Karmi, son till Sabdi, son till Sera av Juda stam.


text:
Då sade Josua till Akan: "Min son, ge HERREN, Israels Gud, ära och bekänn inför honom. Säg mig vad du har gjort och dölj ingenting för mig." <br/>


text:
Josua sände från Jeriko i väg några män till Ai, som ligger vid Bet-Aven, öster om Betel, och sade till dem: "Gå dit upp och bespeja landet." Männen gav sig i väg och bespejade Ai.


text:
Akan svarade Josua: "Det är sant. Jag har syndat mot HERREN, Israels Gud. Detta är vad jag har gjort:


text:
Jag såg bland bytet en dyrbar mantel från Sinear och tvåhundra siklar silver och en guldplatta som vägde femtio siklar, och jag fick begär till det och tog det. Det är gömt i jorden i mitten av mitt tält med silvret underst." <br/>


text:
Då skickade Josua några män dit och de skyndade sig till tältet, och se, där låg det stulna med silvret underst.


text:
Då tog Josua och hela Israel Akan, Seras son, och silvret och manteln och guldplattan och hans söner och döttrar, hans oxar, åsnor och får och hans tält och allt övrigt som han hade och förde dem upp till Akors dal.


text:
Och Josua sade: "Varför drog du fördärv över oss? I dag skall HERREN bringa olycka över dig." Sedan stenade hela Israel honom. De brände upp dem och kastade stenar över dem.


text:
Över Akan reste de ett stort stenröse, som finns kvar än i dag. Och HERREN vände sig ifrån sin glödande vrede. Därför fick den platsen namnet Akors <f>[#1]</f> dal, som den fortfarande heter.


text:
När de kom tillbaka till Josua sade de till honom: "Allt folket behöver inte dra upp. Låt tvåtusen eller tretusen gå dit upp och inta Ai. Du behöver inte låta allt folket trötta ut sig med att att gå dit, för de är inte många."


text:
Och männen i Ai dödade omkring trettiosex man av dem och förföljde de övriga utanför stadsporten ända till Sebarim och slog dem på sluttningen där. Då smälte folkets hjärta och blev som vatten. <br/>


text:
Josua rev sönder sina kläder och tillsammans med de äldste i Israel föll han ner på sitt ansikte till marken framför HERRENS ark, och de låg där till kvällen. De strödde stoft på sina huvuden,


text:
och Josua sade: "O, Herre, HERRE, varför har du fört detta folk över Jordan för att överlämna oss i amoreernas hand och förgöra oss? Om vi ändå hade nöjt oss med att stanna på andra sidan Jordan!


text:
När kananeerna och alla som bor i landet får höra detta, kommer de att omringa oss och utrota vårt namn från jorden. Vad vill du då göra för ditt stora namns skull?" <br/>


text:
HERREN sade till Josua: "Frukta inte, var inte förskräckt! Tag med dig allt krigsfolk och stå upp och drag ut mot Ai. Se, jag har givit kungen i Ai med hans folk, hans stad och hans land i dina händer.


text:
Tidigt följande morgon mönstrade Josua folket och drog sedan med de äldste i Israel i spetsen för folket upp till Ai.


text:
Allt det krigsfolk som var kvar hos honom drog med dit upp och ryckte allt närmare, till dess de kom mitt emot staden. Där slog de läger norr om Ai med dalen mellan sig och Ai.


text:
Och när folket intagit ställning, både lägret norr om staden och de som låg i bakhåll väster om staden, gick Josua den natten fram till mitten av dalen.


text:
När kungen i Ai såg detta, skyndade sig männen i staden och han själv med allt sitt folk och drog tidigt på morgonen ut till strid mot Israel, bort till den utsedda platsen framför hedmarken. Han visste inte om bakhållet mot honom på andra sidan staden.


text:
Då kallade man samman allt folket i staden för att förfölja dem. Och de förföljde Josua och lockades bort från staden.


text:
Inte en enda man blev kvar i Ai eller i Betel, alla drog ut efter Israel och lämnade staden öppen, när de förföljde Israel. <br/>


text:
Och HERREN sade till Josua: "Räck ut spjutet som du har i handen mot Ai, ty jag skall ge staden i din hand." Då räckte Josua ut spjutet som han hade i sin hand mot staden.


text:
Och de som låg i bakhåll bröt hastigt upp från sin plats och skyndade i väg, så snart han räckte ut sin hand, och de kom in i staden och intog den och skyndade sig att sätta eld på den.


text:
Och du skall göra med Ai och dess kung som du gjorde med Jeriko och dess kung, men rovet och boskapen därifrån får ni behålla som ert byte. Lägg ett bakhåll mot staden på andra sidan om den." <br/>


text:
När då männen från Ai vände sig om, fick de se hur rök från staden steg upp mot himlen. Och de hade inte möjlighet att fly vare sig i ena eller andra riktningen, eftersom det folk som flydde åt öknen vände sig mot sina förföljare.


text:
Ty när Josua och hela Israel såg, att de som låg i bakhåll hade intagit staden och att rök steg upp från staden, vände de om och slog ner männen från Ai.


text:
De andra drog ut från staden emot dem, så att de kom mitt emellan israeliterna och hade dem på båda sidor om sig. Och dessa nergjorde dem och lät ingen överleva eller komma undan.


text:
När Israel hade dödat alla Ais invånare ute på fältet och i öknen, dit de hade förföljt dem, och alla dessa hade fallit för svärd och blivit nergjorda, vände alla israeliter tillbaka till Ai och slog det med svärd.


text:
Josua drog inte tillbaka sin hand, som han hade räckt ut spjutet med, förrän alla Ais invånare hade blivit tillintetgjorda.


text:
Det var bara boskapen och rovet från denna stad, som Israel tog som byte, enligt den befallning HERREN hade givit Josua.


text:
Och Josua brände upp Ai och gjorde det till en grushög för evig tid, till en ödemark, som det är ännu i dag.


text:
Kungen i Ai lät han hänga upp på en påle, och där fick han hänga till kvällen. När solen gick ner, tog man på Josuas befallning ner hans döda kropp från pålen och kastade den vid ingången till stadsporten. De reste ett stort stenröse över den, och det finns kvar än i dag.


text:
Då bröt Josua upp med allt krigsfolket för att tåga mot Ai. Och Josua valde ut trettiotusen man, tappra stridsmän, och sände ut dem om natten.


text:
så som HERRENS tjänare Mose hade befallt Israels barn, och som det var föreskrivet i Moses lagbok: ett altare av ohuggna stenar, som inte var bearbetade med järn. På det offrade de brännoffer åt HERREN och slaktade gemenskapsoffer.


text:
Hela Israel med dess äldste och tillsyningsmän och domare stod på båda sidor om arken, så att de hade de levitiska prästerna som bar HERRENS förbundsark framför sig. Den ena hälften av folket, främlingar såväl som infödda, stod vänd mot berget Gerissim och den andra hälften mot berget Ebal, i enlighet med vad HERRENS tjänare Mose hade befallt, nämligen att man först skulle välsigna Israels folk.


text:
Därefter läste han upp alla lagens ord, välsignelsen och förbannelsen, allt så som det var skrivet i lagboken.


text:
Inte ett ord av allt det som Mose hade befallt underlät Josua att läsa upp inför Israels hela församling med kvinnor och barn och de främlingar som följde dem.


text:
Han befallde dem: "Lägg er i bakhåll mot staden, på andra sidan om den, men gå inte alltför långt från staden. Och håll er alla beredda.


text:
Själv skall jag med allt folk som är kvar hos mig rycka fram mot staden. När de då drar ut mot oss som förra gången, skall vi fly för dem.


text:
Då kommer de att följa efter oss, tills vi har lockat bort dem från staden. De kommer nämligen att säga: Nu flyr de för oss precis som förra gången.


text:
Men när vi flyr för dem, skall ni komma fram från bakhållet och inta staden, ty HERREN, er Gud, har givit den i er hand.


text:
Och när ni har intagit staden, skall ni tända eld på den. Det är vad HERREN har sagt att ni skall göra. Ge akt på vad jag har befallt."


text:
Josua sände i väg dem, och de gick och lade sig i bakhåll mellan Betel och Ai, väster om Ai. Men Josua stannade över natten bland folket. <br/>


text:
Då alla de kungar som bodde på andra sidan Jordan, i Bergsbygden, i Låglandet och i hela Kustlandet vid Stora havet upp mot Libanon, hörde vad som hade skett med hetiterna, amoreerna, kananeerna, perisseerna, hiveerna och jebusiterna,


text:
och om allt vad han har gjort med amoreernas båda kungar på andra sidan Jordan, med Sichon, kungen i Hesbon, och Og, kungen i Basan, som bodde i Astarot.


text:
Därför sade våra äldste och alla invånare i vårt land till oss: Tag med er reskost och gå och möt dem och säg till dem: 'Vi är era tjänare. Slut nu förbund med oss.'


text:
Det här brödet var nybakat när vi tog det med oss hemifrån till reskost, den dag vi gav oss i väg för att gå till er. Men se, nu är det torrt och smuligt.


text:
De här vinsäckarna var nya när vi fyllde dem, och se, nu är de sönderspruckna. Och kläderna och skorna vi har på oss har blivit utslitna under vår mycket långa resa." <br/>


text:
Och Josua lovade dem fred och ingick förbund med dem att de skulle få leva, och menighetens furstar gav dem sin ed. <br/>


text:
Men när tre dagar hade gått sedan de hade ingått förbund med dem, fick de höra att männen var deras grannar, ja, att de bodde mitt ibland dem.


text:
Då bröt Israels barn upp och kom på tredje dagen till deras städer, och dessa var Gibeon, Kefira, Beerot och Kirjat-Jearim.


text:
Men Israels barn angrep dem inte, eftersom menighetens furstar hade givit dem sin ed vid HERREN, Israels Gud. Men hela menigheten knotade mot furstarna.


text:
Då svarade alla furstarna hela menigheten: "Vi har gett dem vår ed vid HERREN, Israels Gud. Nu kan vi inte röra dem.


text:
Så här skall vi göra med dem: Vi skall låta dem leva, så att inte vreden kommer över oss på grund av den ed vi gav dem."


text:
De fortsatte: "Låt dem leva." Och de blev vedhuggare och vattenbärare åt hela menigheten såsom furstarna hade sagt till dem. <br/>


text:
Josua kallade dem till sig och sade: "Varför har ni bedragit oss och sagt att ni bor mycket långt bort från oss, fastän ni bor mitt ibland oss?


text:
Nu är ni under förbannelse. Ni skall aldrig upphöra att vara slavar, vedhuggare och vattenbärare vid min Guds hus."


text:
De svarade Josua: "Dina tjänare hade hört berättas hur HERREN, din Gud, hade befallt sin tjänare Mose att ge er hela detta land och förgöra alla landets inbyggare för er. Därför fruktade vi mycket för våra liv för er skull och så gjorde vi detta.


text:
På den dagen gjorde Josua dem till vedhuggare och vattenbärare åt menigheten och vid HERRENS altare, på den plats han skulle utvälja. Så är de än i dag.


text:
handlade också de med list: De gick i väg och påstod sig vara sändebud. De lade utslitna packsäckar på sina åsnor, och utslitna, sönderspruckna och lagade vinsäckar av skinn,


text:
och tog utslitna, lappade skor på fötterna och klädde sig i utslitna kläder. Dessutom var allt bröd de tog med sig som reskost torrt och smuligt.


text:
De gick till Josua i lägret vid Gilgal och sade till honom och till Israels män: "Vi har kommit hit från ett avlägset land. Slut nu förbund med oss."


text:
Men Israels män svarade hiveerna: "Kanske bor ni här mitt ibland oss. Hur skulle vi då kunna sluta förbund med er?"


text:
Då sade de till Josua: "Vi är dina tjänare." Josua frågade dem: "Vilka är ni, och varifrån kommer ni?"


text:
De svarade: "Dina tjänare har kommit från ett mycket avlägset land för HERRENS, din Guds, namns skull. Vi har nämligen hört ryktet om honom och allt vad han har gjort i Egypten,


text:
<f>[#1]</f> Från Paulus, Silvanus <f>[#2]</f> och Timoteus <f>[#3]</f> Till Tessalonikes församling som lever i Gud vår Far och Herren Jesus Kristus.


text:
när han kommer på den dagen för att förhärligas i sina heliga och väcka förundran hos alla dem som tror. Och ni har trott det vittnesbörd vi gav er.


text:
Därför ber vi alltid för er, att vår Gud ska räkna er värdiga sin kallelse och med kraft fullborda all god vilja och gärning i tron.


text:
Då ska vår Herre Jesu namn förhärligas i er, och ni i honom, genom vår Guds och Herren Jesu Kristi nåd.


text:
Vi måste alltid tacka Gud för er, bröder. Och det har vi goda skäl till, för er tro växer starkt och kärleken som ni alla har till varandra blir allt större hos var och en.


text:
Därför berömmer vi oss av er bland Guds församlingar, av er uthållighet och er tro under alla de förföljelser och lidanden som ni får utstå.


text:
och låter er som plågas få lindring tillsammans med oss. Det sker när Herren Jesus uppenbarar sig från himlen med sina mäktiga änglar


text:
i flammande eld och straffar dem som inte vill veta av Gud och dem som inte lyder vår Herre Jesu evangelium.


text:
De ska straffas med evigt fördärv, skilda från Herrens ansikte <f>[#1]</f> och hans härlighet och makt,


text:
Med ondskans alla konster bedrar han dem som går förlorade, eftersom de inte tog emot kärleken till sanningen så att de kunde bli frälsta.


text:
Men vi måste alltid tacka Gud för er bröder, Herrens älskade, eftersom Gud från begynnelsen har utvalt er <f>[#1]</f> till frälsning genom att ni helgas av Anden <f>[#2]</f> och tror på sanningen.


text:
Till detta har Gud kallat er genom vårt evangelium, för att ni ska vinna vår Herre Jesu Kristi härlighet.


text:
Stå därför fasta och håll er till den undervisning ni har fått, muntligt eller genom brev <f>[#1]</f> 


text:
Och må vår Herre Jesus Kristus själv och Gud vår Far, som har älskat oss och gett oss evig tröst och gott hopp i sin nåd,


text:
att inte plötsligt tappa fattningen. Låt er inte skrämmas av någon ande eller av något ord eller brev som påstås komma från oss och som säger att Herrens dag är här.


text:
Låt ingen bedra er på något sätt. Först måste avfallet komma och laglöshetens människa <f>[#1]</f> träda fram, fördärvets son,


text:
motståndaren som förhäver sig över allt som kallas gud eller heligt så att han sätter sig i Guds tempel och säger sig vara Gud.


text:
Och ni vet vad det är som nu håller honom tillbaka så att han kan träda fram först när hans tid kommer.


text:
Sedan ska den laglöse träda fram, han som Herren Jesus ska döda med sin muns ande och förgöra med glansen vid sin ankomst.


text:
Den laglöses ankomst är ett verk av Satan som kommer med stor kraft och med lögnens tecken och under.


text:
Sådana befaller och förmanar vi i Herren Jesus Kristus att arbeta i lugn och ro och äta sitt eget bröd.


text:
Om någon inte rättar sig efter det vi säger i detta brev, ge noga akt på honom och umgås inte med honom så att han får skämmas.


text:
Här skriver jag, Paulus, min hälsning med egen hand. Detta är ett kännetecken i alla mina brev, så skriver jag.


text:
Bröder, vi uppmanar er i vår Herre Jesu Kristi namn att hålla er borta från varje broder som lever oansvarigt och inte följer den undervisning som de fått av oss. <f>[#1]</f> 


text:
vi åt inte gratis av någons bröd. Nej, vi arbetade med möda och slit natt och dag för att inte ligga någon av er till last.


text:
<f>[#1]</f> Från Paulus, Kristi Jesu apostel på uppdrag av Gud, vår Frälsare, och Kristus Jesus, vårt hopp.


text:
för dem som lever i otukt och homosexualitet, för slavhandlare, lögnare, menedare och allt annat som går emot den sunda läran,


text:
Jag tackar honom som har gett mig kraft, Kristus Jesus vår Herre, för att han ansåg mig värd förtroende och tog mig i sin tjänst,


text:
<f>[#1]</f> jag som förr var en hädare, förföljare och våldsman. Men jag mötte barmhärtighet därför att jag i min otro inte visste vad jag gjorde.


text:
Det är ett ord att lita på och värt att tas emot av alla, att Kristus Jesus kom till världen för att frälsa syndare – och bland dem är jag den störste!


text:
Men jag mötte barmhärtighet, för att Kristus Jesus skulle få visa hela sitt tålamod först mot mig, som en förebild för dem som ska komma till tro på honom och få evigt liv.


text:
Ära och pris åt evighetens <f>[#1]</f> Kung, den odödlige, osynlige, ende Guden, i evigheters evighet. Amen. 


text:
Detta uppdrag att förmana anförtror jag nu åt dig, mitt barn Timoteus, i enlighet med de profetord som en gång uttalades över dig. I kraft av dem ska du kämpa den goda kampen,


text:
Till Timoteus, mitt äkta barn i tron. Nåd, barmhärtighet och frid från Gud Fadern och Kristus Jesus, vår Herre. 


text:
Bland dem är Hymeneus <f>[#1]</f> och Alexander, <f>[#2]</f> som jag har överlämnat åt Satan <f>[#3]</f> för att de ska tuktas så att de inte hädar.


text:
Som jag uppmanade dig redan när jag var på väg mot Makedonien, vill jag att du stannar i Efesos och förmanar vissa där att inte förkunna falska läror


text:
eller ägna sig åt myter och ändlösa släktregister. Sådant leder till strider och tjänar inte Guds frälsningsplan genom tron.


text:
och inser att den inte är till för rättfärdiga utan för laglösa och rebeller, gudlösa och syndare, oheliga och oandliga. Lagen är till för dem som misshandlar <f>[#1]</f> sin far och mor, för mördare,


text:
Jag tillåter inte att en kvinna undervisar eller gör sig till herre över mannen, utan hon ska vara i stillhet,


text:
Och det var inte Adam som blev förledd, utan kvinnan blev förledd och gjorde sig skyldig till överträdelse. <f>[#1]</f> 


text:
Men hon ska bli frälst under det att hon föder barn <f>[#1]</f> , om hon fortsätter <f>[#2]</f> att leva anständigt i tro, kärlek och helgelse. Det är ett ord att lita på.


text:
för kungar och alla i ledande ställning, så att vi kan leva ett lugnt och stilla liv, på alla sätt gudfruktigt och värdigt.


text:
och för detta är jag satt till förkunnare <f>[#1]</f> och apostel – jag talar sanning och ljuger inte – en hedningarnas lärare i tron och sanningen.


text:
Jag vill nu att männen på varje plats ska be med heliga, lyfta händer <f>[#1]</f> , utan vrede och diskuterande.


text:
På samma sätt ska kvinnorna smycka sig med anständig klädsel, med blygsamhet och gott omdöme, inte med håruppsättningar och guld eller pärlor eller dyra kläder,


text:
Men även de ska först prövas. Sedan kan de bli församlingstjänare om det inte finns något att anföra mot dem.


text:
En församlingstjänare ska vara en enda kvinnas man. Han ska ta väl hand om sina barn och sin familj <f>[#1]</f> 


text:
Men om jag dröjer vill jag att du ska veta hur man bör bete sig i Guds hus, som är den levande Gudens församling, sanningens pelare och grundval.


text:
Och erkänt stor är gudsfruktans hemlighet: <br/> <pb/><t>Han <f>[#1]</f> blev uppenbarad i köttet,</t><t>bevisad rättfärdig genom Anden,</t><t>sedd av änglarna, <f>[#2]</f> <pb/><t>predikad bland folken,</t><t>trodd i världen,</t><t>upptagen i härligheten.


text:
En församlingsledare <f>[#1]</f> måste vara oklanderlig, en enda kvinnas man, nykter, förståndig, aktad, gästfri och en god lärare.


text:
Han får inte missbruka vin eller vara våldsam, utan ska vara vänlig, fridsam och fri från pengabegär.


text:
Men om någon inte förstår att ta hand om sin egen familj, hur ska han då kunna ta hand om Guds församling?


text:
Han måste också ha gott anseende bland de utomstående, så att han inte får dåligt rykte och fastnar i djävulens snara. 


text:
Församlingstjänarna ska på samma sätt vara värdiga och ärliga, inte missbruka vin eller vara ute efter pengar. <f>[#1]</f> 


text:
Men Anden säger tydligt att i de sista tiderna <f>[#1]</f> kommer några att avfalla från tron och följa villoandar och onda andars läror,


text:
Det är därför vi arbetar och kämpar <f>[#1]</f> , för vi har satt vårt hopp till den levande Guden som är Frälsaren för alla människor, först och främst för dem som tror <f>[#2]</f> 


text:
Ingen får förakta dig för att du är ung, utan var ett föredöme för de troende i ord och gärning, i kärlek, tro och renhet.


text:
Var noga med dig själv och din undervisning och håll troget ut med detta. När du gör det, frälser du både dig själv och dem som lyssnar på dig.


text:
De förbjuder folk att gifta sig och befaller dem att avstå från mat som Gud har skapat för att tas emot med tacksägelse av dem som tror och känner sanningen.


text:
När du lägger fram detta för bröderna är du en god Kristi Jesu tjänare som hämtar näring <f>[#1]</f> ur trons och den goda lärans ord som du har följt.


text:
Fysisk träning är nyttig på sitt sätt, men gudsfruktan är nyttig på allt sätt, för den har löfte om liv, både för den här tiden och den kommande.


text:
Var inte hård mot en äldre man. När du förmanar honom, tala som till en far. Förmana yngre män som bröder,


text:
Hon ska vara känd för goda gärningar: uppfostrat barn, visat gästfrihet, tvättat de heligas fötter, hjälpt nödlidande och använt varje tillfälle att göra gott.


text:
Samtidigt lär de sig att vara lata när de går omkring i husen. Och de blir inte bara lata, utan dessutom skvallriga och nyfikna och pratar om sådant som inte passar sig.


text:
Jag vill därför att yngre änkor gifter sig, föder barn, sköter hemmet och inte ger motståndaren något tillfälle att tala illa om dem.


text:
Om en troende kvinna har änkor hos sig ska hon ta hand om dem och inte belasta församlingen, så att den kan ta hand om dem som verkligen är änkor.


text:
De äldste som sköter sin ledaruppgift väl ska ni anse värda dubbel heder <f>[#1]</f> , särskilt dem som arbetar med predikan och undervisning.


text:
Skriften säger: <i>Du ska inte binda för munnen på oxen som tröskar</i>, och: <i>Arbetaren är värd sin lön</i>. <f>[#1]</f> 


text:
Jag uppmanar dig allvarligt inför Gud och Kristus Jesus och de utvalda änglarna: ta vara på detta utan förutfattade meningar och utan att handla partiskt.


text:
Var inte för snabb med att lägga händerna på någon <f>[#1]</f> och gör dig inte delaktig i andras synder. Håll dig själv ren.


text:
Vissa människors synder är uppenbara och får sin dom i förväg, andras synder kommer fram först senare.


text:
Men om en änka har barn eller barnbarn, ska dessa först och främst lära sig att visa respekt <f>[#1]</f> för sin egen familj och ge tillbaka vad de är skyldiga sina föräldrar. Detta är rätt inför Gud.


text:
Den som verkligen är änka och ensamstående sätter sitt hopp till Gud och håller ut i bön och åkallan natt och dag.


text:
Om någon inte tar hand om sina närmaste, och särskilt sin egen familj, så har han förnekat tron och är värre än den som inte tror.


text:
Som församlingsänka <f>[#1]</f> kan den räknas som är minst sextio år och har varit en enda mans kvinna.


text:
Alla som bär slaveriets ok ska anse sina herrar värda all respekt, så att Guds namn och läran inte smädas.


text:
Kärlek till pengar är en rot till allt ont. I sitt begär efter pengar har vissa kommit bort från tron och vållat sig själva mycket lidande.


text:
Men du gudsman, håll dig borta från sådant! Sträva efter rättfärdighet, gudsfruktan, tro, kärlek, uthållighet och ödmjukhet.


text:
Kämpa trons goda kamp, grip det eviga livet som du blev kallad till och som du bekände dig till genom att avge den goda bekännelsen inför många vittnen.


text:
Jag uppmanar dig inför Gud, som ger liv åt allt, och inför Kristus Jesus som vittnade för Pontius Pilatus med den goda bekännelsen:


text:
som den salige, ende Härskaren ska låta oss få se när tiden är inne. Han är kungarnas Kung och herrarnas Herre,


text:
han som ensam är odödlig och bor i ett ljus dit ingen kan komma och som ingen människa har sett eller kan se. Honom tillhör ära och evig makt! Amen.


text:
Uppmana dem som är rika i den här världen att inte vara högmodiga eller sätta sitt hopp till något så osäkert som rikedom, utan till Gud som rikligt ger oss allt att njuta av.


text:
Då samlar de åt sig en skatt som är en god grund för den kommande tidsåldern, så att de vinner det verkliga livet.


text:
De som har troende herrar ska inte se ner på dem för att de är bröder, utan tvärtom tjäna dem så mycket villigare eftersom de som tar emot deras goda tjänst är troende och älskade. Så ska du undervisa och förmana. 


text:
Käre Timoteus, bevara det som har anförtrotts dig. Och vänd dig bort från det oandliga, tomma pratet och invändningarna från det som kallas kunskap utan att vara det <f>[#1]</f> 


text:
Om någon sprider andra läror och inte håller sig till vår Herre Jesu Kristi sunda ord och den lära som hör till gudsfruktan,


text:
så är han högmodig och okunnig och har en sjuklig lust att diskutera och strida om ord. Sådant leder till avund, bråk, förtal, misstankar


text:
och ständiga strider mellan människor med fördärvat sinne som har tappat bort sanningen när de menar att gudsfruktan ska ge vinst.


text:
De som vill bli rika råkar ut för frestelser och snaror och många oförnuftiga och skadliga begär som störtar människor i fördärv och undergång.


text:
<f>[#1]</f> Från Paulus, genom Guds vilja Kristi Jesu apostel, sänd att förkunna löftet om liv i Kristus Jesus.


text:
Nu har hans nåd blivit uppenbarad, när vår Frälsare Kristus Jesus har trätt fram. Han har gjort slut på döden och fört fram liv och odödlighet i ljuset genom evangeliet.


text:
Det är därför jag får lida allt detta. Men jag skäms inte, för jag vet vem jag tror på, och jag är övertygad om att han har makt att fram till den dagen <f>[#1]</f> bevara det som anförtrotts mig.


text:
Som mönster för en sund förkunnelse ska du ha de ord som du har hört av mig, i tro och kärlek i Kristus Jesus.


text:
Må Herren visa barmhärtighet mot Onesiforus <f>[#1]</f> familj. Han gav mig ofta nytt mod och skämdes inte för mina bojor.


text:
Må Herren låta honom finna barmhärtighet hos Herren på den dagen. Och hur mycket han hjälpte mig i Efesos, det vet du mycket väl.


text:
Till Timoteus, mitt älskade barn. Nåd, barmhärtighet och frid från Gud Fadern och Kristus Jesus, vår Herre. 


text:
Jag tackar Gud, som jag liksom mina förfäder <f>[#1]</f> tjänar med rent samvete. Ständigt, natt och dag, tänker jag på dig i mina böner.


text:
Jag tänker på den uppriktiga tro som finns hos dig, den tro som först fanns hos din mormor Lois och din mor Eunike <f>[#1]</f> och som nu, det är jag övertygad om, också finns hos dig.


text:
Därför påminner jag dig: låt Guds nådegåva flamma upp igen, den som finns i dig genom min handpåläggning. <f>[#1]</f> 


text:
Skäms alltså inte för vittnesbördet om vår Herre, och inte heller för mig som är hans fånge, utan bär också du ditt lidande för evangeliet genom Guds kraft.


text:
Han har frälst oss och kallat oss med en helig kallelse, inte på grund av våra gärningar utan genom sitt beslut och sin nåd som han har gett oss i Kristus Jesus från evighet.


text:
Därför uthärdar jag allt för de utvaldas skull, för att de ska få del av frälsningen i Kristus Jesus och den eviga härligheten.


text:
Detta är ett ord att lita på. <br/> <pb/><t>Har vi dött med honom,</t><t>ska vi också leva med honom.</t> 


text:
<pb/><t>Härdar vi ut,</t><t>ska vi också regera med honom. <pb/><t>Förnekar vi honom,</t><t>ska han också förneka oss.</t> 


text:
Påminn om detta och uppmana dem allvarligt inför Gud att inte strida om ord. Det gör ingen nytta utan bryter bara ner dem som lyssnar.


text:
Gör allt du kan för att bestå provet inför Gud, som en arbetare som inte behöver skämmas utan rätt delar <f>[#1]</f> sanningens ord.


text:
Men oandligt, tomt prat ska du akta dig för. De som ägnar sig åt sådant kommer att gå allt längre i ogudaktighet,


text:
och deras ord kommer att sprida sig som cancersvulster <f>[#1]</f> Till dem hör Hymeneus <f>[#2]</f> och Filetus,


text:
som har kommit bort från sanningen. De vänder upp och ner på tron för vissa när de säger att uppståndelsen redan har ägt rum.


text:
Men Guds fasta grund består och har detta sigill <f>[#1]</f> : <i>Herren känner de sina,</i> och: <i>Var och en som åkallar Herrens namn ska hålla sig borta från orättfärdighet</i>.


text:
Det du har hört av mig inför många vittnen ska du anförtro åt pålitliga personer som i sin tur ska kunna undervisa andra.


text:
Men i ett stort hus finns det inte bara kärl av guld och silver utan också av trä och lera, några till hedrande ändamål och andra till mindre hedrande.


text:
Den som nu renar sig från dessa <f>[#1]</f> blir ett kärl till hedrande ändamål, helgat, användbart för sin herre och redo för varje god gärning.


text:
Fly ungdomens onda begär och sträva efter rättfärdighet, tro, kärlek och frid tillsammans med dem som åkallar Herren av rent hjärta.


text:
och en Herrens tjänare ska inte strida utan vara vänlig mot alla, skicklig att undervisa och tålig när han får lida.


text:
Han ska i ödmjukhet tillrättavisa sina motståndare. Kanske låter Gud dem omvända sig, så att de kommer till insikt om sanningen


text:
Ingen soldat trasslar in sig i civila angelägenheter, han vill stå i tjänst hos den som har värvat honom.


text:
Tänk på Jesus Kristus, som är uppstånden från de döda och född av Davids ätt enligt evangeliet jag predikar.


text:
För det evangeliet får jag lida och till och med bära bojor som en brottsling. Men Guds ord bär inte bojor!


text:
Men du har troget följt mig i lära och liv, i målsättning och tro, i tålamod, kärlek och uthållighet,


text:
<f>[#1]</f> i de förföljelser och lidanden som drabbade mig i Antiokia, Ikonium och Lystra <f>[#2]</f> Vilka förföljelser har jag inte fått utstå! Men Herren har räddat mig ur dem alla.


text:
Du däremot, håll fast vid det du har lärt dig och blivit övertygad om. Du vet av vilka du har lärt det,


text:
och du känner från barndomen de heliga Skrifterna som kan göra dig vis så att du blir frälst genom tron på Kristus Jesus.


text:
Hela Skriften är utandad av Gud och nyttig <f>[#1]</f> till undervisning, tillrättavisning, upprättelse och fostran i rättfärdighet,


text:
Människorna kommer att vara egenkära, pengakära, skrytsamma, stolta, hånfulla, olydiga mot sina föräldrar, otacksamma, gudlösa,


text:
Bland dem finns sådana som smyger sig in i hemmen och snärjer svaga kvinnor som är tyngda av synder och drivs av många slags begär


text:
Liksom Jannes och Jambres <f>[#1]</f> trotsade Mose, trotsar dessa män sanningen. De är människor med fördärvat sinne, deras tro är inte äkta.


text:
Men de ska inte ha någon mer framgång. Deras galenskap ska bli uppenbar för alla, så som det också blev med Jannes och Jambres. 


text:
Jag uppmanar dig allvarligt inför Gud och Kristus Jesus som ska döma levande och döda, inför hans uppenbarelse och hans rike:


text:
Demas har övergett mig, han fick kärlek till den här världen och reste till Tessalonike. Crescens har rest till Galatien <f>[#1]</f> och Titus <f>[#2]</f> till Dalmatien <f>[#3]</f> 


text:
Lukas <f>[#1]</f> är den ende som är kvar hos mig. Ta med dig Markus <f>[#2]</f> hit, han är till god hjälp i min tjänst.


text:
När du kommer, ta med dig manteln som jag lämnade hos Karpus i Troas. Ta också med böckerna, framför allt pergamentskrifterna <f>[#1]</f> 


text:
Kopparsmeden Alexander <f>[#1]</f> har gjort mig mycket ont. Herren ska ge honom efter hans gärningar.


text:
Du själv måste också vara på din vakt mot honom, för han har gjort kraftigt motstånd mot vår förkunnelse.


text:
När jag försvarade mig <f>[#1]</f> första gången var det ingen som kom till min hjälp, utan alla övergav mig. Hoppas det inte tillräknas dem.


text:
Men Herren hjälpte mig och gav mig kraft, för att förkunnelsen genom mig skulle fullföljas och alla folk få höra den. Så blev jag räddad ur lejonets gap <f>[#1]</f> 


text:
Herren ska också rädda mig från alla onda anslag och frälsa mig till sitt himmelska rike. Hans är äran i evigheters evighet. Amen.


text:
predika ordet, träd fram i tid och otid, tillrättavisa, varna och förmana med allt tålamod och all undervisning.


text:
Erastus <f>[#1]</f> stannade kvar i Korint, men Trofimus <f>[#2]</f> lämnade jag i Miletos eftersom han var sjuk.


text:
Skynda dig hit före vintern. Eubulus hälsar till dig, även Pudens, Linus <f>[#1]</f> , Claudia och alla bröderna.


text:
Det ska komma en tid då människor inte längre står ut med den sunda läran utan samlar åt sig mängder av lärare efter sina egna begär, så som det kliar i deras öron att få höra.


text:
Men var du sund och förnuftig på alla sätt. Bär ditt lidande, utför en evangelists gärning och fullgör din tjänst. 


text:
Nu väntar mig rättfärdighetens segerkrans. Den ska Herren, den rättfärdige domaren, ge mig på den dagen, och inte bara mig utan alla som älskar hans återkomst. 


text:
<f>[#1]</f> Från Paulus, Guds tjänare och Jesu Kristi apostel, sänd att föra Guds utvalda till tro och insikt om den sanning som hör till gudsfruktan


text:
Dem måste man tysta munnen på, för de vänder upp och ner på hela familjer genom att för egen vinning lära ut sådant som de inte borde.


text:
En av deras egna <f>[#1]</f> , en profet, har sagt: "Kretensare ljuger jämt, de är vilddjur, glupska och lata."


text:
För de rena är allting rent, men för de orena och otroende är ingenting rent, utan hos dem är både förstånd och samvete orena.


text:
De försäkrar att de känner Gud, men med sina gärningar förnekar de honom. De är avskyvärda, trotsiga och odugliga till varje god gärning.


text:
Och när tiden var inne uppenbarade han sitt ord genom den förkunnelse som anförtrotts mig på Guds, vår Frälsares, befallning.


text:
Till Titus, mitt äkta barn i vår gemensamma tro. Nåd och frid från Gud Fadern och Kristus Jesus, vår Frälsare. 


text:
Jag lämnade dig på Kreta för att du skulle ordna det som återstod och i varje stad insätta äldste efter mina instruktioner.


text:
En äldste ska vara fläckfri, en enda kvinnas man, och ha troende <f>[#1]</f> barn som inte kan beskyllas för att vara vilda eller upproriska.


text:
Församlingsledaren <f>[#1]</f> ska som Guds förvaltare vara fläckfri. Han får inte vara självgod, inte häftig, inte missbruka vin, inte vara våldsam eller girig,


text:
Han ska hålla sig till lärans tillförlitliga ord, så att han både kan uppmuntra <f>[#1]</f> med sund undervisning och tillrättavisa <f>[#2]</f> motståndarna.


text:
att inte smussla undan något utan alltid visa sann trohet så att de i allt är en heder för Guds, vår Frälsares, lära. 


text:
Den fostrar oss att säga nej till ogudaktighet och världsliga begär och i stället leva anständigt, rättfärdigt och gudfruktigt i den tid som nu är,


text:
medan vi väntar på det saliga hoppet: att vår store Gud och Frälsare Jesus Kristus ska träda fram i härlighet.


text:
<f>[#1]</f> Han har offrat sig för oss för att friköpa oss från all laglöshet och rena åt sig ett eget folk, som är uppfyllt av iver att göra goda gärningar.


text:
Äldre kvinnor ska på samma sätt bete sig som det anstår de heliga, inte sprida skvaller eller missbruka vin. De ska vara lärare i det som är gott,


text:
att leva anständigt och rent, att vara husliga och goda och underordna sig sina män så att Guds ord inte blir hånat.


text:
och var själv ett föredöme i goda gärningar. Din undervisning ska förmedla oförfalskad sanning och värdighet.


text:
Den ska vara sund och oklanderlig, så att din motståndare måste skämmas när han inte har något ont att säga om oss.


text:
Förmana tjänarna att underordna sig sina herrar i allt, att tjäna dem helhjärtat och inte säga emot,


text:
Påminn dem om att de ska underordna sig och lyda myndigheter och makthavare och vara redo till varje god gärning,


text:
När jag sänder Artemas <f>[#1]</f> eller Tychikus <f>[#2]</f> till dig, skynda dig då att komma till mig i Nikopolis <f>[#3]</f> Jag har bestämt mig för att stanna där över vintern.


text:
Juristen <f>[#1]</f> Zenas och Apollos <f>[#2]</f> ska du utrusta ordentligt så att de inte saknar något på resan.


text:
Även de våra måste lära sig att göra goda gärningar och fylla nödvändiga behov, så att de inte är utan frukt.


text:
att inte förolämpa någon utan vara fridsamma och tillmötesgående och alltid visa vänlighet mot alla människor.


text:
Vi var ju själva en gång oförnuftiga, trotsiga och vilsna. Vi var slavar under olika begär och lustar, vi levde i ondska och avund, vi var avskyvärda och hatade varandra.


text:
frälste han oss, inte för rättfärdiga gärningar som vi hade gjort utan på grund av sin barmhärtighet. Han frälste oss genom ett bad till ny födelse och förnyelse i den helige Ande,


text:
Detta är ett ord att lita på, och jag vill att du med kraft inskärper det, så att de som tror på Gud är noga med att göra goda gärningar. Sådant är gott och nyttigt för människorna.


text:
Men undvik dumma dispyter och frågor om släktregister och gräl och strider om lagen. Sådant är skadligt och meningslöst.


text:
<f>[#1]</f> Från Paulus, Kristi Jesu fånge, och vår broder Timoteus. <f>[#2]</f> Till vår älskade vän och medarbetare Filemon,


text:
Egentligen ville jag ha kvar honom här hos mig, så att han kunde hjälpa mig i ditt ställe när jag nu sitter i fängelse för evangeliets skull.


text:
Men jag ville inte göra något utan ditt samtycke, för att det goda som du gör inte ska ske av tvång utan av fri vilja.


text:
Kanske var det just därför han blev skild från dig för en tid, för att du skulle få honom tillbaka för alltid?


text:
Och då inte längre som en slav, utan som något mer: en älskad broder. Det är han i högsta grad för mig. Hur mycket mer då inte för dig, både som människa och som broder i Herren?


text:
Jag, Paulus, skriver med egen hand: jag ska betala. För att nu inte tala om vad du är skyldig mig: dig själv <f>[#1]</f> 


text:
Jag skriver till dig övertygad om din lydnad, och jag vet att du kommer att göra ännu mer än det jag ber om.


text:
Jag ber att din gemenskap med oss i tron ska visa sig verksam och ge klar insikt om allt det goda som vi har i Kristus.


text:
Din kärlek har varit till stor glädje och tröst för mig, eftersom de heliga har blivit styrkta i sina hjärtan tack vare dig, broder. 


text:
Och: <pb/><t><i>I begynnelsen lade du, Herre,</t><t>jordens grund,</t><t>och himlarna är</t><t>dina händers verk.</i> <f>[#1]</f> </t> 


text:
<pb/><t><i>De ska gå under,</t><t>men du ska bestå.</t><t>De ska alla nötas ut som kläder,</i> </t> 


text:
<pb/><t><i>du ska rulla ihop dem</t><t>som en mantel</t><t>och de ska bytas ut</t><t>som kläder.</t><t>Men du är densamme,</t><t>och dina år har inget slut.</i> <br/>


text:
Till vilken av änglarna har han någonsin sagt: <pb/><t><i>Sätt dig på min högra sida</t><t>tills jag lagt dina fiender</t><t>som en pall under dina fötter?</i> <br/>


text:
men nu i den sista tiden har han talat till oss genom sin Son. Honom har han insatt som arvinge till allt, och genom honom har han också skapat universum <f>[#1]</f> 


text:
Sonen är utstrålningen av Guds härlighet och hans väsens avbild, och han bär allt med sitt mäktiga ord. Och sedan han fullbordat en rening från synderna sitter han nu på Majestätets högra sida i höjden. 


text:
Till vilken av änglarna har Gud någonsin sagt: <pb/><t><i>Du är min Son,</t><t>jag har fött dig i dag?</i> <br/> Eller: <pb/><t><i>Jag ska vara hans Far,</t><t>och han ska vara min Son?</i> <br/>


text:
Men när han låter den Förstfödde träda in i världen, säger han: <f>[#1]</f> <pb/><t><i>Alla Guds änglar</t><t>ska tillbe honom.</i> <br/>


text:
Om änglarna säger han: <pb/><t><i>Han gör sina änglar till vindar</t><t>och sina tjänare till eldslågor.</i> <f>[#1]</f> <br/>


text:
Men om Sonen säger han: <pb/><t><i>Gud, din tron består</t><t>i evigheters evighet,</t><t>och ditt rikes spira</t><t>är rättens spira.</i> <f>[#1]</f> </t> 


text:
<pb/><t><i>Du älskar rättfärdighet</t><t>och hatar orättfärdighet.</t><t>Därför, Gud, har din Gud</t><t>smort dig med glädjens olja</t><t>mer än dina medbröder.</i> <br/>


text:
Lagen ger en skuggbild av det goda som kommer, men inte tingen i deras verkliga gestalt. Därför kan aldrig lagen genom samma offer som ständigt frambärs år efter år fullkomna dem som träder fram.


text:
Alla andra präster står och förrättar sin tjänst dag efter dag och bär gång på gång fram samma offer som aldrig kan ta bort synderna.


text:
Men Jesus har framburit ett enda syndoffer för alla tider, och han har sedan satt sig på Guds högra sida


text:
<pb/><t><i>Detta är det förbund</t><t>som jag efter denna tid</t><t>ska sluta med dem.</i> <br/> Och sedan<i> säger Herren:</t><t>Jag ska lägga mina lagar</t><t>i deras hjärtan</t><t>och skriva dem i deras sinnen,</i>


text:
Annars hade man väl slutat offra? De som tjänstgör hade då redan varit renade en gång för alla och inte längre haft några synder på sitt samvete.


text:
Låt oss därför gå fram med ärligt hjärta i trons fulla visshet, med hjärtat renat från ont samvete och med kroppen badad i rent vatten.


text:
Och låt oss inte överge våra sammankomster, så som några brukar göra, utan i stället uppmuntra varandra, och det så mycket mer som ni ser att dagen närmar sig. 


text:
För om vi fortsätter att synda med vett och vilja efter att ha fått kunskap om sanningen, då finns det inte längre något offer för synderna,


text:
Hur mycket strängare straff tror ni då inte den förtjänar som trampar på Guds Son, föraktar <f>[#1]</f> det förbundsblod som har helgat honom, och som kränker nådens Ande?


text:
Vi känner honom som har sagt: <i>Min är hämnden, jag ska utkräva den</i>, och dessutom: <i>Herren ska döma sitt folk.</i>


text:
Kom ihåg den första tiden när ljuset nådde er. Ni fick utstå hård kamp <f>[#1]</f> och mycket lidande.


text:
Dels blev ni hånade och plågade och gjorda till offentligt åtlöje, dels stod ni sida vid sida med andra som behandlades så.


text:
Ni led med fångarna och accepterade med glädje att bli fråntagna era ägodelar, eftersom ni visste att ni ägde något som är bättre och bestående.


text:
För: <br/> <pb/><t><i>Ännu en kort liten tid,</t><t>så kommer han</t><t>som ska komma,</t><t>och han ska inte dröja.</i></t> 


text:
<pb/><t><i>Min rättfärdige ska leva av tro.</t><t>Men drar han sig undan,</t><t>har min själ ingen glädje</t><t>i honom.</i> <f>[#1]</f> <br/>


text:
Men vi tillhör inte dem som drar sig undan och går förlorade, utan dem som tror och vinner sina själar.


text:
Därför säger Kristus när han träder in i världen: <br/> <pb/><t><i>Offer och gåvor ville du inte ha,</t><t>men du har berett mig en kropp.</i> </t> 


text:
<pb/><t><i>Då sade jag:</t><t>Se, jag har kommit</t><t>för att göra din vilja, Gud.</t><t>I bokrullen står det skrivet om mig.</i> <f>[#1]</f> <br/>


text:
Först säger han: <i>Offer och gåvor, brännoffer och syndoffer ville du inte ha, de gladde dig inte</i>, fastän de frambärs enligt lagen.


text:
Sedan säger han: <i>Se, jag har kommit för att göra din vilja</i>. Han upphäver det första för att upprätta det andra.


text:
Genom tron fick även Sara, som var ofruktsam, kraft att bli mor till en ätt fast hon var överårig. Hon tänkte att den som hade gett löftet var trofast. <f>[#1]</f> 


text:
Därför fick också en enda man, så gott som död, barn så talrika som himlens stjärnor och oräkneliga som sandkornen på havets strand.


text:
I tron dog alla dessa utan att ha fått det som var utlovat. Men de hade sett det i fjärran, hälsat det och bekänt sig vara gäster och främlingar på jorden.


text:
Men nu längtade de till ett bättre land, det himmelska. Därför skäms inte Gud för att kallas deras Gud, för han har förberett en stad åt dem.


text:
I tron bar Abraham fram Isak som offer när han blev satt på prov. Sin ende son bar han fram, trots att han hade fått löftena


text:
Abraham räknade med att Gud hade makt att till och med uppväcka från de döda, och därifrån återfick han honom också, bildligt talat. <f>[#1]</f> 


text:
I tron välsignade den döende Jakob Josefs båda söner och <i>tillbad</i> <i>böjd mot änden av sin stav</i>. <f>[#1]</f> 


text:
I tron påminde Josef på sin dödsbädd om Israels barns uttåg och gav befallning om vad som skulle ske med hans ben.


text:
I tron hölls den nyfödde Mose gömd av sina föräldrar i tre månader. De <i>såg att det var ett vackert barn</i> och lät sig inte skrämmas av kungens påbud.


text:
Han valde att hellre bli förtryckt tillsammans med Guds folk än att ha en kortvarig njutning av synden.


text:
Han räknade Kristi vanära som en större rikedom än Egyptens alla skatter, för han hade blicken riktad mot lönen.


text:
Genom tron lämnade han Egypten utan att frukta kungens vrede. Han höll ut därför att han liksom såg den Osynlige.


text:
I tron firade han påsken och strök blodet på dörrposterna för att fördärvaren <f>[#1]</f> inte skulle röra deras förstfödda.


text:
Genom tron förstår vi att universum har skapats genom ett ord från Gud, så att det vi ser inte har blivit till av något synligt.


text:
Genom tron slapp den prostituerade Rahab att gå under med dem som inte trodde, eftersom hon välkomnade spejarna som vänner.


text:
<f>[#1]</f> Vad mer ska jag säga? Tiden räcker inte för att berätta om Gideon, Barak, Simson och Jefta, om David, Samuel och profeterna.


text:
släckte rasande eld och undkom svärdets egg. De var svaga men fick kraft, de blev starka i strid och drev främmande härar på flykten.


text:
Kvinnor fick sina döda tillbaka genom uppståndelse. Andra blev torterade och accepterade ingen befrielse <f>[#1]</f> , för de ville nå en bättre uppståndelse.


text:
De blev stenade, söndersågade <f>[#1]</f> , dödade med svärd. De gick runt i fårskinn och gethudar, nödlidande, plågade och misshandlade.


text:
Världen var inte värdig att ta emot dem. De irrade omkring i öknar och bergstrakter, i grottor och hålor.


text:
Genom tron bar Abel fram ett bättre offer åt Gud än Kain, och genom tron fick han vittnesbördet att han var rättfärdig, när Gud själv bekände sig till hans offer. Och genom tron talar han än, trots att han är död.


text:
Gud har nämligen förberett något bättre för oss: först tillsammans med oss ska de nå fram till målet.


text:
Genom tron blev Henok hämtad utan att möta döden, och <i>man fann honom inte mer, för Gud hade hämtat honom</i>. Innan han hämtades fick han vittnesbörd om att han hade behagat Gud.


text:
Utan tro är det omöjligt att behaga Gud, för den som kommer till Gud måste tro att han finns och att han lönar dem som söker honom.


text:
I tron byggde Noa en ark i helig fruktan för att rädda sin familj, efter att Gud hade varnat honom för det som ännu ingen hade sett. Genom tron blev han världen till dom och ärvde den rättfärdighet som kommer av tro.


text:
I tron lydde Abraham när han blev kallad att dra ut till ett land som han skulle få i arv, och han gav sig i väg utan att veta vart han skulle komma.


text:
I tron levde han i löfteslandet som i ett främmande land. Han bodde i tält med Isak och Jakob som var medarvingar till samma löfte,


text:
När vi nu har en så stor sky av vittnen omkring oss, låt oss då lägga bort allt som tynger och särskilt synden som snärjer oss så hårt, och löpa uthålligt i det lopp vi har framför oss.


text:
Våra fäder fostrade oss en kort tid så som de tyckte var rätt, men Gud gör det för vårt bästa, för att vi ska få del av hans helighet.


text:
För stunden verkar ingen fostran vara till glädje utan snarare till sorg, men för dem som har tränats genom fostran ger den längre fram frid och rättfärdighet som frukt.


text:
<i>Gör stigarna raka för era fötter</i>, så att den haltande foten inte går ur led utan i stället blir frisk.


text:
Se till att ingen går miste om Guds nåd och att ingen bitter rot får växa upp och skada och smitta många.


text:
Se till att ingen är sexuellt omoralisk eller oandlig som Esau, som sålde sin förstfödslorätt <f>[#1]</f> för ett enda mål mat.


text:
Ni vet att när han sedan ändå ville ärva välsignelsen blev han avvisad. Han fann ingen möjlighet att ändra sig <f>[#1]</f> , trots att han sökte välsignelsen under tårar.


text:
Ni har inte kommit till ett berg som man kan ta på, till flammande eld och töcken, mörker och storm,


text:
Och låt oss ha blicken fäst på Jesus, trons upphovsman och fullkomnare. För att nå <f>[#1]</f> den glädje som låg framför honom uthärdade han korset, utan att bry sig om skammen, och sitter nu på högra sidan om Guds tron.


text:
De stod inte ut med det som befalldes: <i>Även om det är ett djur som rör vid berget ska det stenas</i>.


text:
Nej, ni har kommit till Sions berg och den levande Gudens stad, det himmelska Jerusalem, till änglar i mångtusental,


text:
till en festgemenskap och församling av förstfödda som har sina namn skrivna i himlen, till Gud som är allas domare och till andarna av rättfärdiga som nått fullkomningen.


text:
<f>[#1]</f> Ni har kommit till det nya förbundets medlare, Jesus, och det renande blodet <f>[#2]</f> som talar starkare än Abels blod.


text:
Se till att ni inte avvisar honom som talar. För om inte de kom undan som avvisade honom när han varnade dem här på jorden, hur ska då vi göra det om vi vänder ryggen åt honom som varnar oss från himlen?


text:
Den gången fick hans röst jorden att skaka, men nu har han lovat och sagt: <i>Än en gång ska jag skaka inte bara jorden utan också himlen</i>.


text:
Orden <i>än en gång</i> visar att det som skakas ska försvinna, eftersom det är skapat, för att det som inte kan skakas ska bestå.


text:
När vi nu får ett rike som inte kan skakas, låt oss då vara tacksamma. På så sätt ska vi tjäna och behaga Gud med vördnad och fruktan,


text:
Tänk på honom som fick utstå sådan fiendskap från syndare, så att ni inte tröttnar och tappar modet.


text:
Och ni har glömt uppmaningen som talar till er som söner: <br/> <pb/><t><i>Min son, förakta inte Herrens fostran</t><t>och tappa inte modet</t><t>när han tuktar dig,</i></t> 


text:
<pb/><t><i>för den Herren älskar tuktar han</t><t>och han agar var son</t><t>han har kär.</i> <f>[#1]</f> <br/>


text:
Det är för er fostran som ni får utstå lidande. Gud behandlar er som sina söner. Vilken son blir inte fostrad av sin far?


text:
Vi hade våra jordiska fäder som fostrade oss, och vi hade respekt för dem. Ska vi då inte så mycket mer underordna oss andarnas Far så att vi får leva?


text:
<f>[#1]</f> Offerdjurens blod bärs in i det allra heligaste av översteprästen som syndoffer, men kropparna bränns upp utanför lägret.


text:
<f>[#1]</f> Därför har också Jesus lidit utanför stadsporten, för att helga folket med sitt eget blod.


text:
<f>[#1]</f> Låt oss därför ständigt genom honom frambära lovets offer till Gud, en frukt från läppar som prisar <f>[#2]</f> hans namn.


text:
Lyd era ledare och rätta er efter dem, för de vakar över era själar och ska avlägga räkenskap. Låt dem göra det med glädje och inte suckande, för det skulle inte vara lyckligt för er.


text:
Glöm inte att visa gästfrihet, för genom gästfrihet har några fått änglar till gäster <f>[#1]</f> utan att veta om det.


text:
Fridens Gud har i kraft av ett evigt förbunds blod fört fårens store herde, vår Herre Jesus, upp från de döda.


text:
Må han fullkomna er i allt gott så att ni gör hans vilja, och må han verka i oss det som behagar honom genom Jesus Kristus. Hans är äran i evigheters evighet. Amen. 


text:
Jag ber er, bröder, att lyssna tåligt till mina förmanande ord. Jag har ju skrivit kortfattat till er.


text:
Jag kan berätta för er att vår broder Timoteus <f>[#1]</f> har blivit frisläppt. Kommer han snart ska jag besöka er tillsammans med honom.


text:
Tänk på dem som sitter i fängelse som om ni var deras medfångar, och på dem som blir misshandlade som om det gällde er egen kropp.


text:
Äktenskapet ska hållas i ära hos alla <f>[#1]</f> och den äkta sängen bevaras obefläckad, för Gud ska döma dem som är sexuellt omoraliska och äktenskapsbrytare.


text:
Lev inte för pengar, utan nöj er med vad ni har. Gud har själv sagt: <i>Jag ska aldrig lämna dig eller överge dig</i>.


text:
Därför kan vi frimodigt säga: <br/> <pb/><t><i>Herren är min hjälpare,</t><t>jag ska inte vara rädd.</i> <pb/><t><i>Vad kan en människa göra mig?</i><br/>


text:
Tänk på era ledare som har förkunnat Guds ord för er. Se vad deras liv har lett fram till och ta efter deras tro.


text:
Låt er inte föras bort av alla slags främmande läror. Det är gott att bli styrkt i sitt hjärta genom nåd och inte genom regler om mat <f>[#1]</f> som inte har hjälpt dem som har sysslat med sådant.


text:
För när Gud, för vilken och genom vilken allt är till, skulle föra många söner till härlighet, måste han genom lidande fullkomna honom som för dem till frälsning. <f>[#1]</f> 


text:
Jesus som helgar och de som helgas har alla en och samme Far <f>[#1]</f> Därför skäms han inte för att kalla dem bröder,


text:
när han säger: <i>Jag ska förkunna ditt namn för mina bröder, mitt i församlingen ska jag lovsjunga dig.</i>


text:
Han säger också: <i>Jag ska förtrösta på honom</i>, och dessutom: <i>Se, här är jag och barnen som Gud har gett mig</i>.


text:
När nu barnen hade fått del av kött och blod tog han själv på liknande sätt <f>[#1]</f> del av detta, för att genom sin död göra den maktlös som hade makt över döden, alltså djävulen,


text:
Därför måste han bli lik sina bröder i allt, för att bli en barmhärtig och trogen överstepräst inför Gud och sona folkets synder.


text:
För om redan det ord som gavs genom änglar <f>[#1]</f> stod fast och varje överträdelse och olydnad fick sitt rättvisa straff,


text:
hur ska då vi komma undan om vi inte bryr oss om en sådan frälsning? Den förkunnades först av Herren och bekräftades sedan för oss av dem som hade hört honom.


text:
Även Gud gav sitt vittnesbörd, genom tecken och under och olika kraftgärningar och genom att dela ut den helige Ande efter sin vilja. 


text:
På ett ställe har någon vittnat: <f>[#1]</f> <br/> <pb/><t><i>Vad är då en människa</t><t>att du tänker på henne,</t><t>eller en Människoson</t><t>att du tar hand om honom?</i> </t> 


text:
<pb/><t><i>En liten tid lät du honom</t><t>vara lägre än änglarna,</t><t>med härlighet och ära</t><t>krönte du honom.</i> </t> 


text:
<pb/><t><i>Allt lade du under hans fötter.</i> <br/> När han lade allt under honom utelämnade han inget, allt skulle vara lagt under honom. Än ser vi inte att allt är lagt under honom.


text:
Men vi ser Jesus, som en liten tid var lägre än änglarna, nu krönt med härlighet och ära därför att han led döden. Genom Guds nåd <f>[#1]</f> skulle han smaka döden i allas ställe.


text:
Därför, ni heliga bröder som har fått del av en himmelsk kallelse, se på Jesus, den apostel <f>[#1]</f> och överstepräst som vi bekänner oss till.


text:
<pb/><t><i>Därför var jag vred på det släktet,</t><t>och jag sade:</t><t>De är ständigt vilsna</t><t>i sina hjärtan,</t><t>de känner inte mina vägar.</i></t> 


text:
<pb/><t><i>Så svor jag i min vrede:</t><t>De ska aldrig komma in</t><t>i min vila.</i> <f>[#1]</f> <br/>


text:
Bröder, se till att ingen av er har ett ont och trolöst hjärta så att han avfaller från den levande Guden.


text:
Uppmuntra varandra i stället varje dag, så länge det heter <i>i dag</i>, så att ingen av er förhärdas genom syndens makt att bedra.


text:
Vi är Kristi vänner <f>[#1]</f> om vi stadigt håller fast vid vår första tillförsikt <f>[#2]</f> ända till slutet.


text:
Vilka var det då som hörde men ändå gjorde uppror? Var det inte alla de som Mose förde ut ur Egypten?


text:
Och vilka var han vred på i fyrtio år? Var det inte på dem som syndade och blev liggande som lik i öknen?


text:
Han var betrodd av <f>[#1]</f> den som insatte honom, liksom <i>Mose var</i> <i>betrodd i hela Guds hus</i>.


text:
<i>Mose var betrodd i hela Guds hus</i>, som en<i> tjänare</i>, för att vittna om det som sedan skulle förkunnas.


text:
Men Kristus är betrodd som Son att råda över Guds hus. Och hans hus är vi, när vi håller fast vid vår frimodighet och ära i hoppet. 


text:
</t><t><i>förhärda inte era hjärtan</t><t>som vid upproret,</t><t>som på prövningens dag i öknen,</i></t> 


text:
<pb/><t><i>där era fäder frestade mig</t><t>och prövade mig</t><t>fast de sett mina gärningar</t><t>i fyrtio år.</i></t> 


text:
När nu ett löfte finns kvar om att få komma in i hans vila, låt oss då akta oss så att ingen av er visar sig gå miste om det.


text:
Låt oss därför sträva efter att komma in i den vilan, så att ingen kommer på fall som de och blir ett exempel på olydnad.


text:
Guds ord är levande och verksamt. Det är skarpare än något tveeggat svärd och genomtränger tills det skiljer själ och ande, led och märg, och det dömer över hjärtats uppsåt och tankar.


text:
Inget skapat är dolt för honom, utan allt ligger naket och blottat <f>[#1]</f> för hans ögon. Och inför honom måste vi stå till svars. 


text:
När vi nu har en stor överstepräst som har stigit upp genom himlarna, Jesus, Guds Son, låt oss då hålla fast vid vår bekännelse.


text:
Vi har inte en överstepräst som inte kan ha medlidande med våra svagheter, utan en som har varit frestad i allt liksom vi fast utan synd.


text:
Låt oss därför frimodigt gå fram till nådens tron för att få barmhärtighet och finna nåd till hjälp i rätt tid.


text:
Evangeliet har förkunnats för oss liksom för dem, men de hade ingen nytta av ordet de hörde eftersom det <f>[#1]</f> inte smälte samman i tro med dem som lyssnade.


text:
Det är vi som tror som går in i vilan. Herren säger: <i>Så svor jag i min vrede:</i> <i>De ska aldrig komma in i min vila</i>. Ändå har hans verk stått färdiga sedan världens skapelse,


text:
för på ett ställe säger han om den sjunde dagen: <i>Och Gud vilade på den sjunde dagen från alla sina verk.</i>


text:
Det står alltså fast att vissa går in i vilan, och att de som först fick höra evangeliet inte kom in på grund av olydnad.


text:
Därför bestämmer han på nytt en dag, <i>i dag</i>, när han långt senare säger genom David vad som redan är sagt: <i>I dag, om ni hör hans röst, förhärda inte era hjärtan.</i>


text:
Varje överstepräst blir utsedd bland människor och insatt för människors skull, för att göra tjänst inför Gud och bära fram gåvor och offer för deras synder.


text:
Om detta har vi mycket att säga som är svårt att förklara, eftersom ni har blivit så dåliga på att lyssna.


text:
Ni borde ha blivit lärare för länge sedan, men nu behöver ni någon som lär er de första grunderna i Guds ord igen. Ni behöver mjölk, inte fast föda!


text:
Den som lever av mjölk är inte mogen för en undervisning om rättfärdighet, för han är fortfarande ett barn.


text:
Den fasta födan är till för vuxna <f>[#1]</f> , för dem som genom övning har fått sinnena skärpta till att skilja mellan gott och ont.


text:
Så var det också med Kristus. Han tog sig inte värdigheten som överstepräst, utan fick den av honom som sade: <i>Du är min Son, jag har fött dig i dag</i>.


text:
Han säger också på ett annat ställe: <i>Du är präst för evigt, på samma sätt som Melkisedek.</i> <f>[#1]</f> 


text:
<f>[#1]</f> Under sin tid här i köttet ropade han högt under tårar när han bad och vädjade till den som kunde rädda honom från döden, och han blev bönhörd och fri från sin ångest <f>[#2]</f> 


text:
När han sedan var fullkomnad <f>[#1]</f> blev han källan till evig frälsning för alla som lyder honom,


text:
Låt oss därför lämna bakom oss de första grunderna i Kristi lära och föras mot fullkomningen, och inte lägga grunden igen med omvändelse från döda gärningar och tro på Gud,


text:
Gud är inte orättvis, han glömmer inte vad ni har gjort och vilken kärlek ni visat hans namn genom att tjäna de heliga, nu som förr.


text:
Men vi önskar att ni var och en ska visa samma iver att bevara den fulla vissheten i hoppet ända till slutet,


text:
När Gud gav löftet till Abraham svor han vid sig själv, eftersom han inte hade någon högre att svära vid.


text:
Människor svär vid den som är större än de själva, och eden blir en bekräftelse som gör slut på alla invändningar.


text:
När Gud ännu klarare ville visa för löftets arvingar hur orubbligt hans beslut är, bekräftade han det med en ed.


text:
Så skulle vi, genom två orubbliga uttalanden <f>[#1]</f> , där Gud omöjligt kan ljuga, få en kraftig uppmuntran, vi som har sökt vår tillflykt i att hålla fast vid det hopp vi har framför oss.


text:
Dit gick Jesus in och öppnade vägen för oss, när han blev <i>överstepräst för evigt, på samma sätt som Melkisedek</i>.


text:
<f>[#1]</f> De som en gång har tagit emot ljuset och smakat den himmelska gåvan, fått del av den helige Ande


text:
men sedan avfallit <f>[#1]</f> , dem går det inte att föra till ny omvändelse då de själva korsfäster Guds Son på nytt och hånar honom offentligt.


text:
En åker som dricker det regn som ofta faller på den och som ger god skörd åt dem som den odlas för, den åkern får välsignelse från Gud.


text:
Men bär den törnen och tistlar är den värdelös och farligt nära förbannelsen. Slutet blir att den bränns av.


text:
Men när det gäller er, våra älskade, är vi övertygade om det bästa, det som för till frälsning, trots att vi talar på detta sätt.


text:
Denne Melkisedek <f>[#1]</f> var kung i Salem <f>[#2]</f> och präst åt Gud den Högste. Han mötte Abraham på hans väg tillbaka efter segern över kungarna. Melkisedek välsignade honom,


text:
Om nu fullkomlighet hade gått att nå genom den levitiska prästtjänsten – och på den grunden fick folket lagen – varför måste det då uppstå en annan präst, en som Melkisedek, en som inte sägs vara som Aron?


text:
Han som det talas om hör till en annan stam, och från den stammen har ingen gjort tjänst vid altaret.


text:
Det är tydligt att vår Herre har kommit ur Juda stam, och Mose har inget sagt om präster från den stammen.


text:
för lagen åstadkom aldrig något fullkomligt. Men ett bättre hopp har kommit, och genom det kan vi närma oss Gud. 


text:
och Abraham gav honom tionde av allt. Melkisedek betyder för det första “rättfärdighetens kung", och dessutom är han Salems kung, det vill säga “fridens kung".


text:
men Jesus har blivit det genom en ed av den som sade till honom: <i>Herren har gett sin ed och ska inte ångra sig: Du är präst för evigt</i>.


text:
De andra prästerna har blivit fler och fler, därför att döden hindrade dem från att stå kvar i sin tjänst.


text:
Därför kan han också helt och fullt <f>[#1]</f> frälsa dem som kommer till Gud genom honom, eftersom han alltid lever för att be för dem.


text:
Det var en sådan överstepräst vi behövde, en som är helig, oskyldig, obefläckad, skild från syndare och upphöjd över himlarna.


text:
Han måste inte bära fram offer varje dag som de andra översteprästerna, först för sina egna synder och sedan för folkets. Det gjorde han en gång för alla när han offrade sig själv.


text:
Lagen insätter svaga människor som överstepräster, men ordet som bekräftades med ed och kom efter lagen insätter Sonen, som är fullkomlig för evigt.


text:
Han står där utan far, utan mor och utan släktregister. Hans dagar har ingen början och hans liv har inget slut: han är som Guds Son och förblir präst för evigt.


text:
De av Levis söner som blir präster ska enligt lagen få tionde av folket, alltså av sina bröder, trots att de också härstammar från Abraham.


text:
Men Melkisedek, som inte var av deras släkt, fick tionde av Abraham och välsignade honom som hade fått löftena.


text:
I ena fallet är det dödliga människor som får tionde, i det andra är det en som har fått vittnesbördet att han lever.


text:
Här är huvudpunkten i det vi säger: Vi har en sådan överstepräst som sitter på högra sidan om Majestätets tron i himlen


text:
<pb/><t><i>Nej, detta är det förbund</t><t>som jag efter denna tid</t><t>ska sluta med Israels hus,</t><t>säger Herren:</t><t>Jag ska lägga mina lagar i deras sinne</t><t>och skriva dem i deras hjärtan.</t><t>Jag ska vara deras Gud,</t><t>och de ska vara mitt folk.</i> </t> 


text:
<pb/><t><i>Då ska ingen mer behöva</t><t>undervisa sin landsman,</t><t>ingen sin broder och säga:</t><t>"Lär känna Herren!"</t><t>Alla kommer att känna mig,</t><t>från den minste av dem</t><t>till den störste,</i> </t> 


text:
<pb/><t><i>för jag ska i nåd förlåta</t><t>deras missgärningar</t><t>och aldrig mer minnas</t><t>deras synder.</i> <br/>


text:
När han talar om ett nytt förbund, har han därmed förklarat det förra föråldrat. Och det som blir gammalt och föråldrat är på väg att försvinna.


text:
och som tjänar i helgedomen, det sanna tabernaklet <f>[#1]</f> som Herren själv och ingen människa har rest.


text:
En överstepräst blir insatt för att frambära gåvor och offer, och därför måste också Kristus ha något att bära fram.


text:
Hade han nu varit på jorden skulle han inte ens vara präst, eftersom det redan finns andra som bär fram de offergåvor som lagen föreskriver.


text:
De gör tjänst i en helgedom som är en kopia och skuggbild av den himmelska helgedomen, så som Mose fick höra när han skulle bygga tabernaklet: <i>Se till att du gör allt efter den mönsterbild som du har fått se på berget</i>.


text:
Men nu har Kristus ett högre prästämbete, liksom han också är medlare för ett bättre förbund som är grundat på bättre löften.


text:
Men Gud förebrår dem när han säger: <f>[#1]</f> <br/> <pb/><t><i>Se, dagar ska komma, säger Herren,</t><t>då jag ska sluta ett nytt förbund</t><t>med Israels hus och med Juda hus,</i></t> 


text:
<pb/><t><i>inte som det förbund jag slöt</t><t>med deras fäder</t><t>den dag jag tog deras hand</t><t>och förde dem ut</t><t>ur Egyptens land,</t><t>för de blev inte kvar</t><t>i förbundet med mig,</t><t>så jag brydde mig inte om dem,</t><t>säger Herren.</i> </t> 


text:
Liksom med reglerna om mat och dryck och olika reningar handlar det bara om yttre regler fram till tiden för en bättre ordning. 


text:
Men nu har Kristus kommit som överstepräst för det goda som skulle komma <f>[#1]</f> Genom det större och fullkomligare tabernaklet, som inte är gjort av människohand och alltså inte tillhör den här skapelsen,


text:
gick han in i det allra heligaste en gång för alla, inte med bockars och kalvars blod utan med sitt eget blod, och vann en evig återlösning.


text:
Om nu redan blodet av bockar och tjurar och askan från en kviga kan stänkas på de orena och helga till yttre renhet,


text:
<f>[#1]</f> hur mycket mer ska då inte Kristi blod rena våra samveten från döda gärningar till att tjäna den levande Guden? Han har genom den evige Ande framburit sig själv som ett felfritt offer åt Gud.


text:
Därför är Kristus medlare för ett nytt förbund, för att de som är kallade ska få det utlovade eviga arvet, när han nu med sin död har friköpt oss från överträdelserna under det förra förbundet.


text:
När Mose hade förkunnat lagens alla bud för hela folket, tog han blodet av kalvar och bockar tillsammans med vatten, scharlakansröd ull och isop och stänkte det både på själva bokrullen och på allt folket.


text:
<f>[#1]</f> Ett tabernakel inreddes med ett första rum som kallades det heliga. Där stod ljusstaken och bordet med skådebröden.


text:
Alltså måste avbilderna av det som finns i himlen renas med dessa medel, men de himmelska tingen själva renas med bättre offer än så.


text:
Kristus gick inte in i en helgedom som är gjord av människohand och som bara är en bild av den verkliga helgedomen. Han gick in i själva himlen för att nu träda fram inför Guds ansikte för vår skull.


text:
Inte heller skulle han offra sig flera gånger, så som översteprästen varje år går in i det allra heligaste med blod som inte är hans eget.


text:
I så fall hade han varit tvungen att lida många gånger sedan världens skapelse. Men nu har han trätt fram en gång för alla vid tidernas slut för att genom sitt offer utplåna synden.


text:
<f>[#1]</f> så blev Kristus offrad en gång för att bära mångas <f>[#2]</f> synder. Och han ska träda fram en andra gång, inte för att bära synd utan för att frälsa dem som väntar på honom.


text:
Dit hörde det förgyllda rökelsealtaret <f>[#1]</f> och förbundsarken, som var helt överdragen med guld. I den fanns <f>[#2]</f> en guldkruka med mannat, Arons stav som hade grönskat samt förbundets tavlor.


text:
Ovanpå arken stod härlighetens keruber <f>[#1]</f> som överskuggade nådastolen <f>[#2]</f> Men detta ska jag nu inte gå in på i detalj.


text:
I det andra rummet är det bara översteprästen som går in, en gång om året, och då aldrig utan blod som han bär fram för sina och folkets oavsiktliga synder.


text:
Därigenom visar den helige Ande att vägen in i det allra heligaste ännu inte är uppenbarad så länge det första rummet består.


text:
Detta är en bild av den tid som nu är: gåvor och offer frambärs, men de kan inte helt rena samvetet hos den som offrar.


text:
<f>[#1]</f> Från Jakob, Guds och Herren Jesu Kristi tjänare. Hälsningar till de tolv stammarna i förskingringen <f>[#2]</f> 


text:
Solen går upp med sin brännande hetta så att gräset vissnar, blomman faller av och dess skönhet försvinner. Så ska den rike vissna bort mitt i sin strävan.


text:
Salig är den som håller ut i prövningen, för när han har bestått provet ska han få livets krona som Gud har lovat dem som älskar honom.


text:
Ingen som blir frestad <f>[#1]</f> ska säga: "Det är Gud som frestar mig." Gud frestas inte av det onda och frestar inte heller någon.


text:
Allt det goda vi får och varje fullkomlig gåva är från ovan. Det kommer ner från ljusens Far <f>[#1]</f> , som inte förändras eller växlar mellan ljus och mörker.


text:
I kraft av sin vilja har han fött oss på nytt genom sanningens ord till att vara en förstlingsfrukt <f>[#1]</f> bland dem han har skapat.


text:
Detta vet ni, mina älskade bröder. Varje människa ska vara snar att höra, sen att tala och sen till vrede,


text:
Lägg därför bort all orenhet och all ondska och ta ödmjukt emot ordet, som är inplanterat i er och har makt att frälsa era själar.


text:
Den som däremot blickar in i frihetens fullkomliga lag <f>[#1]</f> och blir kvar i den, inte som en glömsk hörare utan som en verklig görare, han blir salig i det han gör.


text:
Om någon menar sig tjäna Gud men inte tyglar sin tunga utan bedrar sitt hjärta, då är hans gudstjänst ingenting värd.


text:
Men att ta hand om föräldralösa barn och änkor i deras nöd och hålla sig obesmittad av världen, det är en gudstjänst som är ren och fläckfri inför Gud och Fadern.


text:
Och låt uthålligheten leda till fulländad gärning <f>[#1]</f> , så att ni är fullkomliga och hela, utan brist på något sätt.


text:
Om någon av er brister i vishet ska han be till Gud, som ger åt alla villigt och utan att kritisera, och han ska få.


text:
Men han ska be i tro, utan att tvivla. Den som tvivlar liknar havets våg som drivs och piskas av vinden.


text:
Han som har sagt: <i>Du ska inte begå äktenskapsbrott</i>, har också sagt: <i>Du ska inte mörda</i>. Om du inte begår äktenskapsbrott men mördar, så är du en lagbrytare.


text:
Domen blir obarmhärtig över den som inte har visat barmhärtighet. Men barmhärtigheten triumferar över domen. 


text:
Mina bröder, vad hjälper det om någon säger sig ha tro men saknar gärningar? Den tron kan väl inte frälsa honom?


text:
och någon av er säger till dem: "Gå i frid, klä er varmt och ät er mätta", men inte ger dem vad kroppen behöver, vad hjälper det?


text:
Nu kanske någon säger: "Du har tro." – Ja, men jag har också gärningar <f>[#1]</f> . Visa mig din tro utan gärningar, så ska jag visa dig min tro genom mina gärningar.


text:
Tänk er att det vid er sammankomst <f>[#1]</f> kommer in en man med guldring på fingret och fina kläder, och samtidigt en fattig man i smutsiga kläder.


text:
Blev inte vår far Abraham erkänd som rättfärdig genom gärningar när han bar fram sin son Isak <f>[#1]</f> på altaret?


text:
Så uppfylldes Skriften som säger: <i>Abraham trodde Gud, och det tillräknades honom som rättfärdighet</i>, och han kallades Guds vän.


text:
Blev inte den prostituerade Rahab <f>[#1]</f> på samma sätt erkänd som rättfärdig genom gärningar när hon tog emot sändebuden och släppte ut dem en annan väg?


text:
Om ni då ser till den finklädde och säger: "Varsågod och sitt, här är en bra plats", men till den fattige: "Du kan stå där" eller: "Sätt dig här vid mina fötter <f>[#1]</f> " –


text:
Lyssna, mina älskade bröder. Har inte Gud utvalt dem som är fattiga i den här världen till att bli rika i tron och få ärva riket som han lovat dem som älskar honom?


text:
Om ni uppfyller den kungliga lagen enligt Skriften: <i>Du ska älska din nästa som dig själv</i>, då gör ni rätt.


text:
Mina bröder, ett fikonträd kan väl inte ge oliver eller en vinstock ge fikon? Inte heller kan en salt källa ge sött vatten. 


text:
Är någon av er vis och förståndig, då ska han visa sina gärningar genom ett klokt, vänligt och gott uppträdande.


text:
Men bär ni bitter avund och rivalitet <f>[#1]</f> i ert hjärta, ska ni inte skryta och ljuga i strid mot sanningen.


text:
Men visheten från ovan är först och främst ren, dessutom fredlig, mild, följsam, full av barmhärtighet och goda frukter, opartisk <f>[#1]</f> och uppriktig.


text:
Vi begår alla många fel. Om någon är felfri i sitt tal är han en fullkomlig man som också kan tygla hela sin kropp.


text:
Se också på fartygen, som är så stora och drivs av hårda vindar. Ändå styrs de med ett litet roder dit rorsmannen vill.


text:
På samma sätt är tungan en liten lem som kan skryta stort. Tänk på hur en liten eld kan sätta en stor skog i brand.


text:
Och tungan är en eld, en värld av ondska bland våra lemmar. Den smutsar ner hela vår kropp och sätter hela livet <f>[#1]</f> i brand och får själv sin eld från Gehenna <f>[#2]</f> 


text:
Alla slags fyrfotadjur, fåglar, kräldjur och vattendjur låter sig tämjas och har blivit tämjda av människan.


text:
Med den välsignar vi Herren och Fadern, och med den förbannar vi människor som är skapade till Guds avbild.


text:
Varifrån kommer alla strider och konflikter bland er? Kommer de inte från begären som kämpar i era kroppar?


text:
Förtala inte varandra, bröder. Den som förtalar sin broder eller dömer sin broder förtalar och dömer lagen. Men om du dömer lagen är du inte lagens görare, utan dess domare.


text:
En är lagstiftare och domare, han som har makt att frälsa och förgöra. Vem är du som dömer din nästa? 


text:
Lyssna nu, ni som säger: "I dag eller i morgon ska vi resa till den eller den staden, stanna där ett år och göra affärer och tjäna pengar."


text:
Ni vet inget om morgondagen. Vad är ert liv? Ni är en dimma som syns en liten stund och sedan försvinner.


text:
Ni vill ha men får inget, ni mördar och avundas <f>[#1]</f> men vinner inget. Ni kämpar och strider men har inget, därför att ni inte ber.


text:
Ni otrogna, vet ni inte att vänskap med världen är fiendskap mot Gud? Den som vill vara vän med världen blir fiende till Gud.


text:
Eller tror ni att det är tomma ord när Skriften säger <f>[#1]</f> : "Svartsjukt <f>[#2]</f> längtar Anden <f>[#3]</f> som han låtit bo i oss?"


text:
Men större är nåden som han ger. Därför heter det: <i>Gud står emot de högmodiga men ger nåd åt de ödmjuka</i>.


text:
Närma er Gud, så ska han närma sig er. Rena era händer, ni syndare, och rena era hjärtan, ni splittrade.


text:
<f>[#1]</f> Vi kallar dem saliga som håller ut. Ni har hört om Jobs uthållighet och sett hur Herren till slut gjorde med honom. Herren är rik på kärlek och barmhärtighet. 


text:
Framför allt, mina bröder: svär ingen ed, varken vid himlen eller vid jorden eller vid något annat. Låt ert ja vara ja och ert nej vara nej, så drabbas ni inte av domen.


text:
Är någon bland er sjuk, ska han kalla på församlingens äldste, och de ska be över honom och smörja honom med olja i Herrens namn.


text:
Trons bön ska bota <f>[#1]</f> den sjuke, och Herren ska resa upp honom. Och har han begått synder, ska han få förlåtelse för dem.


text:
Bekänn därför era synder för varandra och be för varandra så att ni blir helade. Den rättfärdiges bön har stor kraft och verkan.


text:
Elia var en människa med samma natur som vi <f>[#1]</f> Han bad en bön att det inte skulle regna, och då regnade det inte över landet under tre år och sex månader.


text:
så ska han veta att den som återför en syndare från hans villoväg räddar hans själ från döden och överskyler många synder. 


text:
Ert guld och silver rostar, och rosten ska vittna mot er och förtära ert kött som eld. Ni har samlat skatter under de sista dagarna.


text:
Nu ropar den lön ni undanhållit arbetarna som skördat era åkrar, och skördefolkets rop har nått Herren Sebaots öron. <f>[#1]</f> 


text:
Ha därför tålamod, bröder, tills Herren kommer. Se hur bonden tåligt väntar på jordens dyrbara skörd tills den fått höstregn och vårregn.


text:
<f>[#1]</f> Från Petrus, Jesu Kristi apostel. Till de utvalda som lever utspridda <f>[#2]</f> som främlingar i Pontus, Galatien, Kappadokien, Asien och Bitynien.


text:
Det var denna frälsning som profeterna sökte och forskade efter, de som profeterade om den nåd som ni skulle få.


text:
De försökte förstå vem eller vilken tid Kristi Ande i dem syftade på när han förutsade Kristi lidanden och den härlighet som skulle följa.


text:
Och det uppenbarades för dem att det inte var sig själva utan er som de tjänade med sitt budskap. Det budskapet har nu förkunnats för er genom dem som i den helige Ande, sänd från himlen, gav er evangeliet – ett budskap som änglar längtar att få blicka in i. 


text:
Spänn därför bältet om livet <f>[#1]</f> , var vakna och hoppas helt och fullt på den nåd ni ska få när Jesus Kristus uppenbarar sig.


text:
Om ni kallar honom Far <f>[#1]</f> som dömer var och en opartiskt efter hans gärning, vandra då i gudsfruktan under er tid här som främlingar.


text:
Ni vet ju att det inte var med förgängliga ting som silver eller guld ni blev friköpta från det meningslösa liv ni ärvt från era fäder.


text:
Ni är förutbestämda <f>[#1]</f> av Gud Fadern och helgade genom Anden till lydnad och rening <f>[#2]</f> med Jesu Kristi blod. Nåd och frid vare med er i allt rikare mått. 


text:
Han var utsedd redan före världens skapelse men har nu i dessa sista tider uppenbarats för er skull.


text:
Genom honom tror ni på Gud, som har uppväckt honom från de döda och gett honom härlighet, så att er tro och ert hopp står till Gud. 


text:
Ni har renat era själar genom att lyda sanningen i uppriktig syskonkärlek. Älska då varandra uthålligt <f>[#1]</f> , av rent hjärta.


text:
Ni är ju födda på nytt, inte av en förgänglig säd utan av en oförgänglig, genom Guds levande ord som består. <br/>


text:
<pb/><t><i>Allt kött är som gräs,</i> <f>[#1]</f> </t><t><i>och all dess härlighet</t><t>som blomman i gräset.</t><t>Gräset vissnar</t><t>och blomman faller av,</i> </t> 


text:
Välsignad är vår Herre Jesu Kristi Gud och Far! I sin stora barmhärtighet har han genom Jesu Kristi uppståndelse från de döda fött oss på nytt till ett levande hopp,


text:
Med Guds makt bevaras ni genom tron fram till den frälsning som är redo att uppenbaras i den sista tiden.


text:
Äktheten i er tro är långt mer värd än guld, som är förgängligt men ändå prövas i eld. På samma sätt prövas er tro för att sedan bli till lov, pris och ära när Jesus Kristus uppenbarar sig.


text:
Honom älskar ni utan att ha sett honom, och fast ni ännu inte ser honom tror ni på honom och jublar i obeskrivlig, himmelsk glädje


text:
Ni som förr inte var ett folk är nu Guds folk, ni som inte hade fått barmhärtighet <f>[#1]</f> har nu fått barmhärtighet. 


text:
Mina älskade, jag uppmanar er som främlingar och gäster att hålla er borta från de köttsliga begären som för krig mot själen.


text:
Uppför er väl bland hedningarna, så att de som anklagar er för att vara onda ser era goda gärningar och prisar Gud den dag han besöker dem.


text:
och ståthållarna <f>[#1]</f> , som är sända av honom för att straffa dem som gör det onda och hedra dem som gör det goda.


text:
Det är Guds vilja att ni genom att göra gott ska tysta munnen på oförståndiga och okunniga människor.


text:
Ni slavar, underordna er era herrar och visa dem all respekt, inte bara de goda och milda utan även de hårda <f>[#1]</f> 


text:
Det är en nåd <f>[#1]</f> när någon är medveten om Gud och därför håller ut när han får lida oskyldigt.


text:
Längta som nyfödda barn efter den rena andliga mjölken så att ni genom den växer upp till frälsning,


text:
<f>[#1]</f> Vad är det värt för beröm om ni står ut med straff när ni syndar? Men om ni står ut med att lida när ni gör det goda, då är det en nåd inför Gud.


text:
Till detta är ni kallade. Kristus led i ert ställe och efterlämnade ett exempel åt er, för att ni ska följa i hans fotspår.


text:
När han blev hånad svarade han inte med hån, när han fick lida svarade han inte med hot, utan han överlämnade sin sak åt honom som dömer rättvist.


text:
<f>[#1]</f> Han bar våra synder i sin kropp upp på korsets trä, för att vi skulle dö bort från synderna och leva för rättfärdigheten. <i>Genom hans sår</i> <i>är ni</i> <i>helade</i>.


text:
Ni var som vilsna får, men nu har ni vänt om till era själars herde och vårdare <f>[#1]</f> <f>[#2]</f> 


text:
Och låt er själva som levande stenar byggas upp till ett andligt hus, ett heligt prästerskap som ska bära fram andliga offer som Gud tar emot med glädje genom Jesus Kristus.


text:
Det står ju i Skriften: <i>Se, jag lägger i Sion en utvald, dyrbar hörnsten, och den som tror på den ska aldrig komma på skam.</i>


text:
För er som tror är den alltså dyrbar, men för dem som inte tror har <i>stenen som husbyggarna förkastade blivit en hörnsten,</i>


text:
<i>en stötesten och en klippa till fall</i>. De stöter emot den därför att de inte lyder ordet. Så var det också bestämt om dem.


text:
Men ni är <i>ett utvalt släkte, ett kungligt prästerskap, ett heligt folk, ett Guds eget folk för att förkunna hans härliga gärningar</i> <f>[#1]</f> ,han som har kallat er från mörkret till sitt underbara ljus.


text:
På samma sätt ska ni hustrur underordna er era män, så att även de män som inte vill tro på ordet kan vinnas utan ord genom sina hustrurs liv,


text:
För: <br/> <pb/><t><i>Den som älskar livet</t><t>och vill se goda dagar</t><t>ska vakta sin tunga</t><t>från det som är ont</t><t>och sina läppar</t><t>från att tala svek.</i> </t> 


text:
<pb/><t><i>Han ska undvika det onda</t><t>och göra det goda,</t><t>söka friden och följa den.</i> </t> 


text:
<pb/><t><i>Herrens ögon är vända</t><t>till de rättfärdiga</t><t>och hans öron</t><t>till deras bön.</t><t>Men Herrens ansikte är emot</t><t>dem som gör det onda.</i> <f>[#1]</f> <br/>


text:
Ja, även om ni skulle få lida för det som är rätt är ni saliga. Var inte rädda för dem och låt er inte skrämmas.


text:
Herren Kristus ska ni hålla helig i era hjärtan. Var ständigt beredda att svara var och en som ber er förklara det hopp ni har.


text:
Men gör det ödmjukt, med respekt och ett rent samvete, så att de som talar illa om ert goda levnadssätt i Kristus får skämmas för sitt förtal.


text:
Så led <f>[#1]</f> också Kristus en gång för era synder. Rättfärdig led han i orättfärdigas ställe för att föra er <f>[#2]</f> till Gud. Han blev dödad till kroppen men levandegjord genom Anden <f>[#3]</f> 


text:
<f>[#1]</f> för dem som förr hade vägrat lyssna när Gud väntade tåligt under Noas dagar medan arken byggdes. I den blev några få, åtta själar, frälsta genom vattnet.


text:
Efter denna förebild <f>[#1]</f> frälser nu dopet också er. Det innebär inte att kroppen renas från smuts utan är ett rent samvetes bekännelse till Gud genom Jesu Kristi uppståndelse,


text:
han som har stigit upp till himlen och sitter på Guds högra sida sedan änglar, furstar och makter blivit underställda honom.


text:
Er prydnad ska inte vara yttre ting som konstfulla håruppsättningar <f>[#1]</f> , påhängda guldsmycken eller fina kläder,


text:
utan hjärtats fördolda människa med den oförgängliga skönheten hos en mild och stilla ande. Det är mycket dyrbart i Guds ögon.


text:
Så smyckade sig också förr de heliga kvinnorna som satte sitt hopp till Gud. De underordnade sig sina män,


text:
så som Sara lydde Abraham och kallade honom herre <f>[#1]</f> Hennes barn har ni blivit när ni gör det som är gott och inte låter er skrämmas.


text:
På samma sätt ska ni män leva förståndigt med era hustrur, som är det svagare kärlet <f>[#1]</f> Visa dem aktning som medarvingar till livets nåd så att inget står i vägen för era böner. 


text:
Löna inte ont med ont eller hån med hån. Tvärtom ska ni välsigna, för ni är kallade att ärva välsignelse.


text:
När nu Kristus har fått lida till kroppen ska också ni beväpna er med samma sinne. Den som fått lida till kroppen har slutat med att synda,


text:
Tjäna varandra, var och en med den nådegåva han har fått, som goda förvaltare av Guds mångfaldiga nåd.


text:
Om någon talar ska han tala i enlighet med Guds ord. Om någon tjänar ska han tjäna med den kraft som Gud ger, så att Gud i allt blir ärad genom Jesus Kristus. Hans är äran och makten i evigheters evighet. Amen. 


text:
Mina älskade, var inte förvånade över den eld som ni måste gå igenom för att prövas, som om det var något oväntat som hände er.


text:
Nej, gläd er ju mer ni delar Kristi lidanden. Då ska ni också få jubla och vara glada när han uppenbarar sig i sin härlighet.


text:
Ingen av er ska behöva lida som mördare, tjuv, förbrytare eller för att han lägger sig i andras angelägenheter.


text:
Tiden är inne för domen, och den börjar med Guds hus. Men om den börjar med oss, vad blir då slutet för dem som inte lyder <f>[#1]</f> Guds evangelium?


text:
Och <i>om den rättfärdige knappt blir frälst, hur går det då för den gudlöse och syndaren?</i> <f>[#1]</f> 


text:
Därför ska de som får lida efter Guds vilja anförtro sina själar åt sin trofaste Skapare och göra det som är gott.


text:
så att han resten av tiden här i sin kropp inte längre lever efter människors begär utan efter Guds vilja.


text:
<f>[#1]</f> Länge nog har ni levt som hedningarna vill – i orgier, begär, fylleri, supkalas, vilda fester och förbjudna avgudakulter.


text:
Därför blir de förvånade och hånar er när ni inte längre följer med och kastar er ut i samma ström av utsvävningar.


text:
Det var därför evangeliet förkunnades också för dem som nu är döda, för att de skulle dömas till kroppen så som människor döms men leva i anden så som Gud lever.


text:
Framför allt ska ni visa uthållig kärlek till varandra, för <i>kärleken överskyler många synder</i>.


text:
Nu uppmanar jag de äldste bland er, jag som själv är en äldste och ett vittne till Kristi lidanden och som också har del i den härlighet som ska uppenbaras:


text:
Efter en liten tids lidande ska all nåds Gud, som har kallat er till sin eviga härlighet i Kristus, upprätta, stödja, styrka och befästa er.


text:
Med hjälp av Silvanus <f>[#1]</f> , som jag anser vara en trofast broder, har jag skrivit kort till er för att förmana <f>[#2]</f> er och bekräfta att detta är Guds sanna nåd. Stå fasta i den <f>[#3]</f> 


text:
Församlingen i Babylon <f>[#1]</f> , utvald liksom ni, hälsar till er. Det gör även min son Markus <f>[#2]</f> 


text:
var herdar för Guds hjord hos er och vaka över den, inte av tvång utan frivilligt, så som Gud vill <f>[#1]</f> , inte för egen vinning utan med hängivet hjärta.


text:
Likaså ni yngre, underordna er de äldre <f>[#1]</f> Och ni alla, klä er i ödmjukhet mot varandra, för <i>Gud står emot de högmodiga men ger nåd åt de ödmjuka</i>. <f>[#2]</f> 


text:
Var nyktra och vakna. Er fiende djävulen går omkring som ett rytande lejon och söker efter någon att sluka.


text:
Stå emot honom, orubbliga i tron, och tänk på att era bröder här i världen går igenom samma lidanden.


text:
<f>[#1]</f> Från Simeon Petrus, Jesu Kristi tjänare och apostel. Till dem som genom rättfärdigheten från vår Gud och Frälsare Jesus Kristus har fått samma dyrbara tro som vi.


text:
Var därför desto ivrigare, bröder, att befästa er kallelse och utkorelse. Gör ni det ska ni aldrig någonsin falla,


text:
Därför tänker jag ständigt påminna er om detta, trots att ni redan vet det och är befästa i den sanning som ni har.


text:
Jag ser det som min plikt att väcka er med mina påminnelser så länge jag är kvar i detta tält <f>[#1]</f> ,


text:
för jag vet att jag snart <f>[#1]</f> ska lägga av mig mitt tält. Det har vår Herre Jesus Kristus visat mig.


text:
Det var inga utstuderade myter vi följde när vi förkunnade vår Herre Jesu Kristi makt och hans ankomst för er, utan vi var ögonvittnen till hans majestät.


text:
Han fick ära och härlighet från Gud Fadern när rösten kom till honom från den majestätiska Härligheten <f>[#1]</f> : "Han är min Son, min Älskade. I honom har jag min glädje."


text:
Så mycket fastare står nu det profetiska ordet för oss, och ni gör rätt i att hålla er till det som till ett ljus som lyser på en dyster plats tills dagen gryr och morgonstjärnan <f>[#1]</f> går upp i era hjärtan.


text:
Framför allt ska ni veta att ingen profetia i Skriften har kommit till genom egen tolkning <f>[#1]</f> 


text:
Ingen profetia har burits fram genom någon människas vilja, utan ledda av den helige Ande har människor talat vad de fått från Gud.


text:
Hans gudomliga makt har skänkt oss allt vi behöver för liv och gudsfruktan genom kunskapen om honom som har kallat oss med sin härlighet och godhet <f>[#1]</f> 


text:
Genom dessa har han gett oss sina stora och dyrbara löften, för att ni genom dem ska få del av gudomlig natur, sedan ni kommit undan det fördärv som på grund av begäret finns i världen.


text:
För om allt detta finns hos er och får växa, blir ni inte overksamma eller utan frukt i er kunskap om vår Herre Jesus Kristus.


text:
Men den som saknar detta är närsynt och blind och har glömt att han blev renad från sina tidigare synder.


text:
Men det fanns också falska profeter bland folket, liksom det även bland er kommer att finnas falska lärare som smyger in förödande irrläror. De ska förneka den Herre <f>[#1]</f> som har friköpt dem och dra plötsligt fördärv över sig.


text:
Det gäller särskilt dem som i orent begär följer sin köttsliga natur <f>[#1]</f> och föraktar Herren <f>[#2]</f> Fräcka och självsäkra skyggar de inte för att håna höga makter,


text:
medan änglar som står högre i makt och styrka inte uttalar några hånfulla domar mot dem inför Herren.


text:
Dessa som hånar vad de inte känner till är som oförnuftiga djur, av naturen födda till att fångas och dödas. De är fördärvade och hamnar därför i fördärvet,


text:
där de får lönen <f>[#1]</f> för sin orättfärdighet. De njuter av att festa mitt på ljusa dagen, de är smutsfläckar och skamfläckar där de i sina lustar <f>[#2]</f> frossar och festar tillsammans med er.


text:
De har ögon fulla av otrohet <f>[#1]</f> och kan inte få nog av synd. De lockar till sig ostadiga själar och har hjärtan som är övade i att roffa åt sig, dessa förbannelsens barn.


text:
De har lämnat den raka vägen och gått vilse, de följer samma väg som Bileam, Beors son <f>[#1]</f> , som älskade orättfärdighetens lön.


text:
Men han blev tillrättavisad för sitt brott när en stum åsna talade med människoröst och hejdade profetens vanvett.


text:
De talar stora och tomma ord och lockar med lössläppthet och köttsliga begär till sig människor som nyss <f>[#1]</f> har kommit undan dem som lever i villfarelse.


text:
De lovar dem frihet men är själva slavar under fördärvet, för det man besegras av är man slav under.


text:
Om de har lärt känna vår Herre och Frälsare Jesus Kristus och kommit undan världens smitta men sedan återigen låter sig snärjas och besegras av den, då blir slutet värre för dem än början.


text:
Det hade varit bättre för dem att aldrig ha lärt känna rättfärdighetens väg än att lära känna den och sedan vända sig bort från det heliga budskap som anförtrotts dem.


text:
Det har gått med dem som det så sant heter i ordspråket: <i>Hunden vänder om till sin spya</i>, och tvättat svin vältrar sig i smutsen. <f>[#1]</f> 


text:
I sin girighet kommer de att utnyttja er med hjälp av falska argument. Men domen över dem är verksam sedan länge, och deras undergång sover inte.


text:
Gud skonade ju inte de änglar som hade syndat, utan kastade dem i avgrunden <f>[#1]</f> och överlämnade dem åt mörkrets kedjor <f>[#2]</f> för att hållas i förvar fram till domen.


text:
Han skonade inte heller den forntida världen men bevarade Noa, rättfärdighetens förkunnare, med sju andra när han lät floden drabba de gudlösas värld.


text:
Städerna Sodom och Gomorra dömde han till undergång och lade dem i aska och gav så ett exempel på vad som väntar de gudlösa.


text:
Den rättfärdige som bodde bland dem plågades nämligen dag efter dag i sin rättfärdiga själ av att se och höra det onda som de gjorde.


text:
Herren förstår alltså att frälsa de gudfruktiga ur frestelsen och hålla de orättfärdiga i förvar under straff fram till domens dag.


text:
Detta är nu det andra brevet som jag skriver till er, mina älskade. I båda har jag med mina påminnelser velat väcka ert rena sinne,


text:
Men Herrens dag kommer som en tjuv, och då ska himlarna försvinna med våldsamt dån och himlakropparna <f>[#1]</f> upplösas av hetta och jorden och dess verk inte mer finnas till <f>[#2]</f> 


text:
medan ni ser fram emot Guds dag och påskyndar dess ankomst – den dag som får himlar att upplösas i eld och himlakroppar att smälta av hetta!


text:
Därför, mina älskade, när ni nu väntar på detta, gör allt ni kan för att bli funna rena och fläckfria inför honom i frid.


text:
Och räkna med att vår Herres tålamod innebär frälsning. Så har också vår älskade broder Paulus skrivit till er efter den vishet som han har fått,


text:
och så gör han i alla sina brev när han talar om detta. I hans brev finns en del som är svårt att förstå och som okunniga och ostadiga människor förvränger till sitt eget fördärv, något som också sker med de övriga Skrifterna. <f>[#1]</f> 


text:
Mina älskade, ni vet ju redan detta. Var därför på er vakt, så att ni inte dras med i de laglösas villfarelse och förlorar ert fäste.


text:
Väx i stället i nåd och kunskap om vår Herre och Frälsare Jesus Kristus. Hans är äran, nu och till evighetens dag. Amen. 


text:
så att ni tänker på det som är förutsagt av de heliga profeterna och på budskapet från Herren och Frälsaren som ni har hört från era apostlar.


text:
Framför allt ska ni veta att det i de sista dagarna kommer hånfulla människor som drivs av sina begär och som hånar er


text:
och säger: "Hur går det med löftet om hans återkomst? Sedan fäderna dog har ju allt fortsatt precis som det varit sedan skapelsens början."


text:
<f>[#1]</f> De bortser medvetet från att det för länge sedan fanns himlar och en jord som uppstod ur vatten och genom vatten i kraft av Guds ord.


text:
Men de himlar och den jord som nu finns har genom samma ord sparats åt eld och bevaras fram till den dag då de gudlösa människorna ska dömas och gå under.


text:
Men en sak får ni inte glömma, mina älskade: för Herren är en dag som tusen år och tusen år som en dag.


text:
Herren dröjer inte med att uppfylla sitt löfte, så som en del menar. Nej, han har tålamod med er, eftersom han inte vill att någon ska gå förlorad utan att alla ska få tid att omvända sig.


text:
<f>[#1]</f> Det som var från begynnelsen, det vi har hört, det vi med egna ögon har sett, det vi har skådat och rört med våra händer, om detta vittnar vi: Livets Ord <f>[#2]</f> 


text:
Livet har uppenbarats, vi har sett det och vittnar om det och förkunnar för er det eviga livet, som var hos Fadern och uppenbarades för oss.


text:
Det vi har sett och hört förkunnar vi för er, för att också ni ska ha gemenskap med oss. Och vår gemenskap är med Fadern och hans Son Jesus Kristus.


text:
Detta skriver vi för att vår glädje <f>[#1]</f> ska bli fullkomlig. <br/> <pb/><t>test 1</t><t>test 2 


text:
Detta är det budskap som vi har hört från honom och förkunnar för er: att Gud är ljus och att inget mörker finns i honom.


text:
Om vi säger att vi har gemenskap med honom och vandrar i mörkret, ljuger vi och handlar inte efter sanningen.


text:
Men om vi vandrar i ljuset, liksom han är i ljuset, då har vi gemenskap med varandra och Jesu, hans Sons, blod renar oss från all synd.


text:
Om vi bekänner våra synder, är han trofast och rättfärdig så att han förlåter oss våra synder och renar oss från all orättfärdighet.


text:
Mina barn, detta skriver jag till er för att ni inte ska synda. Men om någon syndar, har vi en som för vår talan <f>[#1]</f> inför Fadern: Jesus Kristus, den rättfärdige <f>[#2]</f> 


text:
Den som älskar sin broder förblir i ljuset, och det finns inget i honom <f>[#1]</f> som leder till fall.


text:
Men den som hatar sin broder är i mörkret och vandrar i mörkret. Han vet inte vart han går, för mörkret har förblindat hans ögon.


text:
Jag skriver till er, fäder: ni har lärt känna honom som är från begynnelsen. Jag skriver till er unga: ni har besegrat den onde.


text:
Jag har skrivit till er, barn: ni har lärt känna Fadern. Jag har skrivit till er, fäder: ni har lärt känna honom som är från begynnelsen. Jag har skrivit till er unga: ni är starka, och Guds ord förblir i er och ni har besegrat den onde. 


text:
Älska inte världen, inte heller det som är i världen. Om någon älskar världen finns inte Faderns kärlek i honom.


text:
Allt som är i världen – köttets begär och ögonens begär och högmod över livets goda – det kommer inte från Fadern utan från världen.


text:
Kära barn, den sista tiden är här. Och liksom ni har hört att Antikrist ska komma, så har redan nu många antikrister trätt fram. Av det förstår vi att den sista tiden är här. <f>[#1]</f> 


text:
De har gått ut från oss, men de hörde aldrig till oss. Hade de hört till oss skulle de ha blivit kvar hos oss. Men det skulle visa sig att alla inte hör till oss.


text:
Jag har inte skrivit till er för att <f>[#1]</f> ni inte känner sanningen, utan för att ni känner den och vet att <f>[#2]</f> ingen lögn kommer från sanningen.


text:
Vem är lögnaren om inte den som förnekar att Jesus är Kristus? Den är Antikrist som förnekar Fadern och Sonen.


text:
Låt det ni har hört från början förbli i er. Om det ni hört från början förblir i er, kommer också ni att förbli i Sonen och i Fadern.


text:
Men smörjelsen som ni har fått av honom förblir i er, och ni behöver inte någon som undervisar er. Hans smörjelse undervisar er om allt, och den är sanning och inte lögn. Förbli i honom, så som den har lärt er.


text:
Ja, kära barn, förbli nu i honom, så att vi kan ha frimodighet när han uppenbarar sig och inte behöver stå där med skam inför honom när han kommer.


text:
Om ni vet att han är rättfärdig, då inser ni också att var och en som gör det som är rätt är född av honom.


text:
<f>[#1]</f> Den som säger: "Jag känner honom" och inte håller fast vid hans bud, han är en lögnare och sanningen finns inte i honom.


text:
Men hos den som håller fast vid hans ord har Guds kärlek verkligen nått sitt mål. Så vet vi att vi är i honom.


text:
Mina älskade, det jag skriver till er är inte ett nytt bud, utan ett gammalt bud som ni har haft från början. Detta gamla bud är ordet som ni har hört.


text:
Ändå är det ett nytt bud jag skriver till er. Det förverkligas i honom och i er, eftersom mörkret viker och det sanna ljuset redan lyser.


text:
<f>[#1]</f> Se vilken kärlek Fadern har skänkt oss: att vi får kallas Guds barn! Och det är vi också. Världen känner oss inte, eftersom den inte har lärt känna honom.


text:
Så blir det tydligt vilka som är Guds barn och vilka som är djävulens barn: den som inte gör det rätta är inte av Gud, och inte heller den som inte älskar sin broder.


text:
Vi ska inte vara som Kain, som var av den onde och mördade sin bror. Och varför mördade han honom? För att Kains gärningar var onda men hans brors rättfärdiga.


text:
Vi vet att vi har gått över från döden till livet, eftersom vi älskar bröderna. Den som inte älskar är kvar i döden.


text:
Genom att han gav sitt liv för oss har vi lärt känna kärleken. Så är också vi skyldiga att ge våra liv för våra bröder.


text:
Om någon har jordiska ägodelar och ser sin broder lida nöd men stänger sitt hjärta för honom, hur kan då Guds kärlek förbli i honom?


text:
<f>[#1]</f> Mina älskade, nu är vi Guds barn, och än är det inte uppenbarat vad vi ska bli. Men vi vet att när han uppenbaras <f>[#2]</f> ska vi bli lika honom, för då får vi se honom sådan han är.


text:
Och detta är hans bud: att vi ska tro på hans Sons namn, Jesus Kristus, och älska varandra så som han befallt oss.


text:
Den som håller fast vid hans bud förblir i Gud och Gud i honom. Och att Gud förblir i oss, det vet vi av Anden som han gett oss.


text:
<f>[#1]</f> Och ni vet att han har uppenbarats för att ta bort synderna. Det finns ingen synd i honom.


text:
Den som ägnar sig åt synd är av djävulen, för djävulen har syndat ända från begynnelsen. Men Guds Son har uppenbarats för att göra slut på djävulens gärningar.


text:
Den som är född av Gud ägnar sig inte åt synd, för Guds säd <f>[#1]</f> förblir i honom. Han kan inte synda, eftersom han är född av Gud.


text:
<f>[#1]</f> Mina älskade, tro inte varje ande, utan pröva om andarna kommer från Gud. Det finns ju många falska profeter som har gått ut i världen.


text:
Detta är kärleken: inte att vi har älskat Gud, utan att han har älskat oss och sänt sin Son till försoning för våra synder.


text:
Ingen har någonsin sett Gud. Om vi älskar varandra, förblir Gud i oss och hans kärlek har nått sitt mål i oss.


text:
Och vi har lärt känna den kärlek som Gud har till oss och tror på den. Gud är kärlek. Den som förblir i kärleken förblir i Gud, och Gud förblir i honom.


text:
Så har kärleken nått sitt mål hos oss: att vi har frimodighet på domens dag. För sådan han är, sådana är också vi i den här världen.


text:
Det finns ingen rädsla i kärleken, utan den fullkomliga kärleken driver ut rädslan, för rädsla hör samman med straff. Den som är rädd är inte fullkomnad i kärleken.


text:
Så känner ni igen Guds Ande: varje ande som bekänner att Jesus är Kristus <f>[#1]</f> som kommit i köttet, den är från Gud,


text:
Om någon säger att han älskar Gud men hatar sin broder, så är han en lögnare. Den som inte älskar sin broder, som han har sett, kan inte älska Gud som han inte har sett.


text:
och varje ande som inte bekänner Jesus, den är inte från Gud. Detta är Antikrists ande, som ni har hört skulle komma och som redan nu finns i världen.


text:
Ni, kära barn, är från Gud och har besegrat dem, för han som är i er är större än den som är i världen.


text:
Vi tillhör Gud. Den som känner Gud lyssnar till oss <f>[#1]</f> Den som inte är av Gud lyssnar inte till oss. Det är så vi känner igen sanningens Ande och villfarelsens ande. 


text:
Mina älskade, låt oss älska varandra, för kärleken kommer från Gud. Var och en som älskar är född av Gud och känner Gud.


text:
Så uppenbarades Guds kärlek till oss <f>[#1]</f> : han sände sin enfödde Son till världen för att vi skulle leva genom honom.


text:
Var och en som tror att Jesus är Kristus är född av Gud. Och den som älskar Fadern älskar också den som är född av honom.


text:
Den som tror på Guds Son har vittnesbördet inom sig <f>[#1]</f> Den som inte tror på Gud gör honom till en lögnare, eftersom han inte tror på det vittnesbörd som Gud har gett om sin Son.


text:
Och om vi vet att han hör oss vad vi än ber om, då vet vi också att vi redan har det vi bett honom om.


text:
Om någon ser sin broder begå en synd som inte leder till döden, då ska han be och Gud ska ge honom liv. Detta gäller dem vilkas synd inte leder till döden. Det finns synd som leder till döden, och jag säger inte att man ska be för den.


text:
Vi vet att ingen som är född av Gud syndar <f>[#1]</f> Han som är född av Gud bevarar honom <f>[#2]</f> så att den onde inte kan röra honom.


text:
Men vi vet att Guds Son har kommit och gett oss förstånd så att vi känner den Sanne, och vi är i den Sanne, i hans Son Jesus Kristus. Han är den sanne Guden och det eviga livet.


text:
för allt som är fött av Gud besegrar världen. Och detta är den seger som har besegrat världen: vår tro.


text:
Han är den som kom genom vatten och blod, Jesus Kristus: inte bara genom vattnet, utan genom vattnet och blodet <f>[#1]</f> Och Anden är den som vittnar, eftersom Anden är sanningen.


text:
Om vi godtar människors vittnesbörd så är Guds vittnesbörd starkare, för detta är Guds vittnesbörd som han har gett om sin Son.


text:
<f>[#1]</f> Efter Josuas död frågade Israels barn HERREN: "Vem bland oss skall först dra upp mot kananeerna och strida mot dem?"


text:
Och Juda gick mot de kananeer som bodde i Hebron - som förr hette Kirjat-Arba - och de slog Sesaj, Ahiman och Talmaj.


text:
Och Kaleb sade: "Åt den som angriper Kirjat-Sefer och intar det skall jag ge min dotter Aksa till hustru.


text:
Otniel, son till Kalebs yngre bror Kenas, intog staden, och Kaleb gav honom sin dotter Aksa till hustru.


text:
När hon kom till honom intalade hon honom att begära ett stycke åkermark av hennes far. Hon steg ner från åsnan och Kaleb sade till henne: "Vad vill du?"


text:
Hon svarade: "Låt mig få en avskedsgåva. Eftersom du har gett mig det torra Negev, så låt mig få vattenkällor." Kaleb gav henne då de övre och de nedre källorna.


text:
Barn till keniten, Moses svärfar, hade dragit upp från Palmstaden <f>[#1]</f> med Juda barn till Juda öken söder om Arad. Där bosatte de sig bland folket.


text:
Men Juda drog ut med sin bror Simeon, och de slog de kananeer som bodde i Sefat och förstörde staden helt och hållet. Så fick den namnet Horma. <f>[#1]</f> 


text:
HERREN var med Juda, och de erövrade bergsbygden. Men de kunde inte driva bort dem som bodde i dalbygden, eftersom dessa hade vagnar av järn.


text:
Men jebusiterna som bodde i Jerusalem blev inte fördrivna av Benjamins barn. Därför bodde jebusiterna kvar bland Benjamins barn i Jerusalem, så som de gör än i dag.


text:
Då fick deras spejare se en man gå ut ur staden, och de sade till honom: "Visa oss var vi kan komma in i staden, så skall vi visa barmhärtighet mot dig."


text:
När han hade visat dem var de kunde ta sig in i staden, slog de invånarna där med svärd. Men den mannen och hela hans släkt lät de gå.


text:
Han begav sig till hetiternas land, där han byggde en stad som han gav namnet Luz, så som den heter än i dag.


text:
Men Manasse intog inte Bet-Shan eller Taanak eller Dor eller Jibleam eller Megiddo, och inte heller deras underlydande orter, utan kananeerna kunde hålla sig kvar där i landet.


text:
När israeliterna blev starkare tvingade de kananeerna att utföra arbete åt sig. Men de drev inte bort dem. <br/>


text:
Efraim drev inte heller bort de kananeer som bodde i Gezer, utan kananeerna bodde kvar bland dem i Gezer. <br/>


text:
Då sade Juda till sin bror Simeon: "Kom med mig till mitt område och låt oss strida mot kananeerna, så skall jag sedan gå med dig till ditt område." Och Simeon gick med honom. <br/>


text:
Sebulon drev inte undan invånarna i Kitron eller invånarna i Nahalol, utan kananeerna bodde kvar bland dem men blev tvingade att utföra arbete åt dem. <br/>


text:
Aser drev inte bort invånarna i Acko eller invånarna i Sidon, inte heller dem i Alab, Aksib, Helba, Afik och Rehob.


text:
Naftali drev inte bort invånarna i Bet-Semes, inte heller invånarna i Bet-Anat, utan bodde bland kananeerna, landets inbyggare. Men invånarna i Bet-Semes och Bet-Anat blev arbetspliktiga åt dem. <br/>


text:
Amoreerna trängde undan Dans barn till bergsbygden, ty de tillät dem inte att komma ner till dalbygden.


text:
Och amoreerna kunde hålla sig kvar i Har-Heres, Ajalon och Saalbim. Men Josefs barns hand blev tung över dem, så att de blev tvingade att utföra arbete åt dem. <br/>


text:
När Juda drog dit upp gav HERREN kananeerna och perisseerna i deras hand, så att de slog dem vid Besek, tiotusen man.


text:
Då sade Adoni-Besek: "Sjuttio kungar med avhuggna tummar och stortår hämtade upp smulorna under mitt bord. Efter mina gärningar har Gud vedergällt mig." Sedan förde de honom till Jerusalem, och där dog han.


text:
Därefter drog Juda barn ner för att strida mot de kananeer som bodde i Bergsbygden, i Negev och i Låglandet.


text:
Efter Abimelek framträdde Tola och räddade Israel. Han var son till Pua, son till Dodo, en man från Isaskar. Han bodde i Samir i Efraims bergsbygd


text:
Då ropade Israels barn till HERREN och sade: "Vi har syndat mot dig, för vi har övergivit vår Gud och tjänat baalerna."


text:
Men HERREN sade till Israels barn: "När ni blev förtryckta av egyptierna, amoreerna, ammoniterna, filisteerna,


text:
Då sade Israels barn till HERREN: "Vi har syndat. Gör du med oss det som är rätt inför dina ögon. Men befria oss denna gång."


text:
Därefter skaffade de bort ifrån sig de främmande gudarna och tjänade HERREN. Då kunde han inte längre uthärda att se Israels nöd. <br/>


text:
Ammoniterna uppbådades till strid och slog läger i Gilead och Israels barn samlades och slog läger i Mispa.


text:
Folket, hövdingarna i Gilead, sade då till varandra: "Vem vill börja striden mot ammoniterna? Den som gör det skall vara huvud över alla som bor i Gilead."


text:
Han hade trettio söner, som red på trettio åsnor, och de hade trettio städer som man än i dag kallar Jairs byar. De ligger i Gileads land.


text:
Men Israels barn gjorde åter det som var ont i HERRENS ögon och tjänade baalerna och astarterna och även Arams, Sidons, Moabs, ammoniternas och filisteernas gudar. De övergav HERREN och tjänade honom inte.


text:
Dessa plågade Israels barn och for våldsamt fram mot dem det året. I arton år gjorde de så mot alla israeliter som bodde på andra sidan Jordan, i amoreernas land, i Gilead.


text:
Dessutom gick Ammons barn över Jordan och gav sig i strid med Juda, Benjamins och Efraims hus, så att Israel kom i stor nöd. <br/>


text:
Då sade de äldste i Gilead till Jefta: "HERREN är vittne mellan oss, om vi inte gör som du har sagt."


text:
Jefta följde då med de äldste i Gilead, och folket satte honom till huvud och anförare över sig. Och Jefta uttalade allt vad han hade sagt inför HERREN i Mispa. <br/>


text:
Jefta skickade sändebud till ammoniternas kung och sade: "Vad har du emot mig, eftersom du kommer för att angripa mig i mitt land?"


text:
Då svarade ammoniternas kung Jeftas sändebud: "När Israel drog upp ur Egypten, tog de mitt land från Arnon ända till Jabbok och Jordan. Ge mig nu frivilligt tillbaka detta." <br/>


text:
och sade till honom: "Så säger Jefta: Israel har inte tagit något land vare sig från Moab eller från ammoniterna.


text:
Ty när Israel drog upp ur Egypten och de hade vandrat genom öknen ända till Röda havet och kommit till Kadesh,


text:
skickade Israel budbärare till kungen i Edom och sade: Låt mig gå genom ditt land. Men kungen i Edom hörde inte på detta. De skickade också bud till kungen i Moab, men denne ville inte heller. Då stannade Israel i Kadesh.


text:
Därefter vandrade de genom öknen och gick runt Edoms land och Moabs land och kom öster om Moabs land och slog läger på andra sidan Arnon. De kom inte in på Moabs område, ty Arnon var gräns mot Moab.


text:
Sedan skickade Israel budbärare till Sichon, amoreernas kung, kungen i Hesbon, och sade till honom: Låt oss gå genom ditt land fram till vårt område.


text:
Gileads hustru födde söner åt honom, och när de växte upp drev de bort Jefta och sade till honom: "Du skall inte få dela arvet i vår fars hus, för du är son till en främmande kvinna."


text:
Men Sichon litade inte på Israel och lät dem inte gå genom sitt område utan samlade allt sitt folk och slog läger i Jahas. Där gav han sig i strid med Israel.


text:
Men HERREN, Israels Gud, gav Sichon och allt hans folk i Israels hand, så att de slog dem. Israel intog hela det land där amoreerna bodde.


text:
När nu HERREN, Israels Gud, har fördrivit amoreerna för sitt folk Israel, skulle då du ta deras land i besittning!


text:
Är det inte så att vad din gud Kemosh ger dig till besittning, det tar du i besittning? Och allt vad HERREN, vår Gud, har gett oss, det tar vi i besittning.


text:
Skulle du vara så mycket bättre än Balak, Sippors son, kungen i Moab? Vågade han inlåta sig i tvist med Israel eller ge sig i strid med dem?


text:
Israel har i trehundra år bott i Hesbon med underlydande orter, i Aroer med underlydande orter och i alla städer längs Arnon. Varför har ni då under den tiden inte tagit tillbaka detta från oss?


text:
Jag har inte syndat mot dig, men du gör illa mot mig genom att du strider mot mig. HERREN, domaren, skall i dag döma mellan Israels barn och ammoniterna."


text:
Då kom HERRENS Ande över Jefta. Han drog genom Gilead och Manasse och vidare genom Mispe i Gilead, och från Mispe i Gilead ryckte han fram mot ammoniterna.


text:
Då flydde Jefta bort från sina bröder och bosatte sig i landet Tob. Där slöt sig löst folk till honom och drog ut på plundringståg med honom. <br/>


text:
lovar jag att vem som än kommer ut mot mig genom dörrarna i mitt hus, när jag välbehållen kommer tillbaka från ammoniterna, skall tillhöra HERREN. Jag skall offra honom till brännoffer."


text:
Han tillfogade dem ett mycket stort nederlag, från Aroer ända fram emot Minnit, tjugo städer, och ända till Abel-Keramim. Så blev ammoniterna kuvade under Israels barn.


text:
När sedan Jefta kom till sitt hus i Mispa, se, då gick hans dotter ut för att möta honom med pukor och dans. Hon var hans enda barn, och utom henne hade han varken son eller dotter.


text:
När han fick se henne, rev han sönder sina kläder och ropade: "O, min dotter, du gör mig helt förkrossad, du drar elände över mig! Jag har öppnat min mun inför HERREN till ett löfte och kan inte ta tillbaka mitt ord." <br/>


text:
Hon svarade honom: "Min far, har du öppnat din mun inför HERREN, så gör med mig enligt dina ord, eftersom HERREN nu har gett dig hämnd på dina fiender, ammoniterna."


text:
Hon sade vidare till sin far: "Men uppfyll en begäran: Ge mig två månader, så att jag kan gå upp i bergen och begråta min jungfrudom med mina väninnor."


text:
Han svarade henne: "Du får gå." Och han lät henne vara borta i två månader. Då gick hon med sina väninnor och begrät sin jungfrudom på bergen.


text:
Men efter två månader återvände hon till sin far, och han gjorde då med henne efter löftet han hade givit. Och hon hade aldrig känt någon man. Sedan blev det en sed i Israel,


text:
Men när ammoniterna gav sig i strid med Israel, gick de äldste i Gilead för att hämta Jefta från landet Tob.


text:
Men Jefta svarade de äldste i Gilead: "Har ni inte hatat mig och drivit ut mig ur min fars hus? Varför kommer ni till mig nu, då ni är i nöd?"


text:
De äldste i Gilead svarade honom: "Just därför har vi kommit tillbaka till dig. Kom nu med oss och strid mot ammoniterna. Du skall bli huvud över oss alla som bor i Gilead."


text:
Jefta svarade de äldste i Gilead: "Om ni för mig tillbaka för att strida mot ammoniterna och HERREN ger dem till mig, så skall jag sedan vara ert huvud." <br/>


text:
Efraims män samlades och drog till Safon. De sade till Jefta: "Varför gick du ut i strid mot ammoniterna utan att kalla på oss till att gå med dig? Nu skall vi bränna upp ditt hus tillsammans med dig själv."


text:
Han hade fyrtio söner och trettio sonsöner, som red på sjuttio åsnor. Han var domare i Israel i åtta år.


text:
Sedan dog pirgatoniten Abdon, Hillels son, och blev begravd i Pirgaton i Efraims land, i amalekiternas bergsbygd.


text:
Jefta svarade dem: "Jag och mitt folk låg i hård strid med ammoniterna. Då kallade jag på er, men ni ville inte rädda mig ur deras hand.


text:
När jag såg att ni inte ville rädda mig, tog jag min själ i min hand <f>[#1]</f> och drog i väg mot ammoniterna, och HERREN gav dem i min hand. Varför har ni då kommit emot mig denna dag för att strida mot mig?" <br/>


text:
Och Jefta samlade alla Gileads män och gav sig i strid med Efraim, och Gileads män slog efraimiterna eftersom dessa sade: "Ni är flyktingar från Efraim. Gilead är ett mellanting, varken Efraim eller Manasse."


text:
Gileaditerna skar av vadställena över Jordan för efraimiterna. Då någon av de efraimitiska flyktingarna sade: "Låt mig komma över", frågade Gileads män honom: "Är du en efraimit?" Om han då svarade "nej",


text:
sade de till honom: "Säg schibbólet." <f>[#1]</f> Sade han då "sibbólet", därför att han inte kunde uttala ordet rätt, grep de honom och dödade honom där vid vadställena över Jordan. På detta sätt föll vid det tillfället 42 000 efraimiter. <br/>


text:
Och Jefta var domare i Israel i sex år. Sedan dog gileaditen Jefta och blev begravd i en av Gileads städer.


text:
Han hade trettio söner. Och han gifte bort trettio döttrar och fick också trettio döttrar genom att utifrån hämta hustrur åt sina söner. Han var domare i Israel i sju år.


text:
Israels barn gjorde åter det som var ont i HERRENS ögon, och HERREN gav dem i filisteernas hand i fyrtio år. <br/>


text:
Då skyndade hustrun genast i väg och berättade det för sin man och sade till honom: "Se, mannen som kom till mig häromdagen har uppenbarat sig för mig."


text:
Manoa steg upp och följde med sin hustru. När han kom till mannen, frågade han honom: "Är du den man som talade med min hustru?" Han svarade: "Ja".


text:
Då sade Manoa: "När det nu går som du har sagt, hur skall vi då bära oss åt med pojken? Vad skall vi göra med honom?"


text:
Hon skall inte äta något som har vuxit på en vinstock, och vin eller starka drycker får hon inte dricka, inte heller får hon äta något orent. Allt vad jag har befallt henne skall hon hålla."


text:
Manoa sade till HERRENS ängel: "Låt oss få hålla dig kvar, så skall vi tillreda en killing åt dig." <br/>


text:
Men HERRENS ängel svarade Manoa: "Om du än håller mig kvar, skall jag inte äta av din mat. Men om du vill tillreda ett brännoffer, så offra det åt HERREN." Manoa förstod nämligen inte att det var HERRENS ängel.


text:
Manoa sade till HERRENS ängel: "Vad är ditt namn? Vi vill ära dig, när det som du har sagt går i uppfyllelse."


text:
Manoa tog killingen med tillhörande matoffer och offrade det på klippan åt HERREN. Då lät han något underbart ske inför Manoas och hans hustrus ögon.


text:
I Sorga levde en man som hette Manoa, han var av daniternas släkt. Hans hustru var ofruktsam och hade inte fött några barn.


text:
När lågan slog upp från altaret mot himlen, for HERRENS ängel upp i lågan från altaret. Manoa och hans hustru såg detta, och de föll ner till jorden på sitt ansikte.


text:
Sedan visade sig HERRENS ängel inte mer för Manoa och hans hustru. Och Manoa förstod att det var HERRENS ängel.


text:
Men hans hustru svarade honom: "Om HERREN hade velat döda oss, hade han inte tagit emot något brännoffer och matoffer av vår hand och inte låtit oss se allt detta, inte heller hade han sagt oss detta." <br/>


text:
Därefter födde hans hustru en son och gav honom namnet Simson. <f>[#1]</f> Pojken växte upp, och HERREN välsignade honom.


text:
Men HERRENS ängel uppenbarade sig för hustrun och sade till henne: "Se, du är ofruktsam och har inte fött några barn, men du skall bli havande och föda en son.


text:
Ty se, du skall bli havande och föda en son, och på hans huvud skall ingen rakkniv komma, ty pojken skall vara en Guds nasir redan från moderlivet. Han skall påbörja räddningen av Israel ur filisteernas hand." <br/>


text:
Då gick hustrun in och berättade detta för sin man och sade: "En gudsman kom till mig. Han såg ut som en Guds ängel, mycket fruktansvärd. Jag frågade honom inte varifrån han var, och han lät mig inte veta sitt namn.


text:
Han sade till mig: Se, du skall bli havande och föda en son. Drick nu inte vin eller starka drycker och ät inte något orent, ty pojken skall vara en Guds nasir från moderlivet ända till sin död." <br/>


text:
Då bad Manoa till HERREN: "O Herre, låt gudsmannen som du sände hit komma tillbaka till oss för att lära oss hur vi skall göra med pojken som skall födas."


text:
Gud lyssnade till Manoas röst. Guds ängel kom tillbaka till hans hustru, när hon satt ute på marken och hennes man Manoa inte var hos henne.


text:
Simson sade till dem: "Jag skall ge er en gåta. Om ni under de sju festdagarna ger mig lösningen på den och gissar rätt, skall jag ge er trettio fina linneskjortor och trettio högtidsdräkter.


text:
Men om ni inte kan säga mig lösningen, skall ni ge mig trettio fina linneskjortor och trettio högtidsdräkter." De sade till honom: "Berätta, låt oss höra din gåta!" <br/>


text:
Då sade han till dem: <pb/><t>"Från storätaren utgick ätbart,</t><t>från den starke kom sötma."Men under tre dagar kunde de inte lösa gåtan. <br/>


text:
På sjunde dagen sade de till Simsons hustru: "Locka din man att ge oss lösningen på gåtan, annars bränner vi upp dig och din fars hus. Ni har väl inte bjudit hit oss för att utarma oss?"


text:
Och Simsons hustru låg över honom med gråt och sade: "Du hatar mig bara och älskar mig inte alls. Du har lagt fram en gåta för mina landsmän, men för mig har du inte talat om lösningen." Han svarade: "Varken för min far eller min mor har jag talat om lösningen. Skulle jag då tala om den för dig?"


text:
Då hon legat över honom med gråt under de sju festdagarna, gav han henne lösningen den sjunde dagen eftersom hon pressade honom hårt. Sedan talade hon om den för sina landsmän.


text:
Innan solen gick ner på sjunde dagen, gav männen i staden honom sitt svar: <pb/><t>"Vad är sötare än honung,</t><t>och vad är starkare än ett lejon?"Då sade han till dem: <pb/><t>"Hade ni inte plöjt med min kviga,</t><t>hade ni inte gissat min gåta." <br/>


text:
HERRENS Ande kom över honom, och han gick ner till Askelon och slog ihjäl trettio män och tog deras kläder och gav högtidsdräkterna åt dem som hade sagt lösningen på gåtan. I stor vrede vände han tillbaka till sin fars hus.


text:
När han kom tillbaka sade han till sin far och mor: "Jag har sett en kvinna i Timna, en av filisteernas döttrar. Hämta henne åt mig till hustru ."


text:
Hans far och mor sade till honom: "Finns det då ingen kvinna bland dina bröders döttrar och i hela mitt folk, eftersom du vill gå bort och ta dig en hustru från de oomskurna filisteerna?" Simson sade till sin far: "Ge mig henne, för hon är den rätta i mina ögon."


text:
Men hans far och mor visste inte att detta kom från HERREN, som sökte en anledning till strid med filisteerna. På den tiden härskade nämligen filisteerna över Israel. <br/>


text:
Simson gick med sin far och mor ner till Timna. Men just när de kom fram till vingårdarna vid Timna, kom ett ungt lejon rytande emot honom.


text:
Då föll HERRENS Ande över honom, och han slet sönder lejonet med bara händerna, som vore det en killing. Men han talade inte om för sin far och mor vad han hade gjort.


text:
En tid därefter vände han tillbaka för att hämta henne och vek då av vägen för att se på det döda lejonet. Och se, det fanns en bisvärm och honung i lejonets kropp.


text:
Han skrapade ut honungen i sina händer och åt av den medan han gick. Han kom till sin far och mor och gav till dem, och de åt. Men han talade inte om för dem att han hade skrapat honungen ur lejonets kropp. <br/>


text:
En tid därefter, medan veteskörden pågick, besökte Simson sin hustru och hade med sig en killing. Han sade: "Låt mig gå in till min hustru i kammaren." Men hennes far tillät honom inte att gå in.


text:
Och Juda män sade: "Varför har ni dragit upp mot oss?" De svarade: "Vi har kommit hit upp för att binda Simson och göra mot honom som han har gjort mot oss.


text:
Då begav sig tretusen män från Juda ner till bergsklyftan vid Etam och sade till Simson: "Vet du inte att filisteerna råder över oss? Hur har du då kunnat göra så mot oss?" Han svarade dem: "Som de har gjort mot mig, så har jag gjort mot dem."


text:
De sade till honom: "Vi har kommit ner för att binda dig och överlämna dig till filisteerna." Simson sade till dem: "Svär på att ni inte själva skall döda mig."


text:
De svarade honom: "Nej, vi skall bara binda dig och överlämna dig åt dem. Vi skall inte döda dig." Så band de honom med två nya rep och förde honom upp från klippan. <br/>


text:
När han kom till Lehi, sprang filisteerna skrikande emot honom. Då föll HERRENS Ande över honom, och repen kring hans armar blev som lintrådar när de antänds av eld, och banden liksom smälte bort från hans händer.


text:
Han fick syn på ett friskt käkben av en åsna, räckte ut handen och tog det och slog ihjäl tusen män med det.


text:
Sedan sade Simson: <pb/><t>"Med åsnekäken slog jag en skara, ja, två.<pb/><t>Med åsnekäken slog jag tusen män." <br/>


text:
När han hade sagt detta, kastade han käken ifrån sig, och man kallade den platsen Ramat-Lehi. <f>[#1]</f> <br/>


text:
Och han blev mycket törstig och ropade till HERREN: "Du har genom din tjänare gett denna stora seger, och nu måste jag dö av törst och falla i de oomskurnas hand!"


text:
Då lät Gud fördjupningen i Lehi öppna sig, och ur den kom vatten. Han drack, och hans ande kom tillbaka och han fick liv igen. Därför kallas källan "Den ropandes källa i Lehi", och den finns än i dag i Lehi. <br/>


text:
Han sade: "Jag var säker på att du hatade henne, och därför gav jag henne till din bröllopssven. Men hon har en yngre syster som är vackrare än hon. Tag henne i stället!


text:
Men Simson svarade dem: "Den här gången är jag utan skuld till filisteerna, om jag gör dem något ont." <br/>


text:
Simson gick och fångade trehundra rävar. Sedan tog han facklor, band ihop rävarna med svansarna två och två och satte en fackla mitt emellan de två svansarna.


text:
Därefter tände han eld på facklorna och släppte in rävarna på filisteernas sädesfält och antände så både sädesskylar och oskuren säd, vingårdar och olivplanteringar. <br/>


text:
När filisteerna frågade vem som hade gjort detta, fick de svaret: "Det har Simson, timnitens svärson, därför att timniten tog hans hustru och gav henne till hans bröllopssven." Då drog filisteerna bort och brände upp både henne och hennes far i eld.


text:
Men Simson sade till dem: "Eftersom ni bär er åt så, skall jag sannerligen inte vila förrän jag har tagit hämnd på er."


text:
Och han angrep dem våldsamt, så att de led ett stort nederlag. Sedan gick han ner därifrån och bodde i bergsklyftan vid Etam. <br/>


text:
Delila sade då till Simson: "Du har lurat mig och ljugit för mig. Tala nu om för mig hur man kan binda dig."


text:
Han svarade henne: "Om man binder mig med nya rep som aldrig använts, så blir jag svag som en vanlig människa."


text:
Delila tog nya rep och band honom med dem och ropade till honom: "Filisteerna är över dig, Simson!" Och män låg i bakhåll i den inre kammaren. Men han slet bort repen från sina armar som om de vore trådar. <br/>


text:
Då sade Delila till Simson: "Hittills har du lurat mig och ljugit för mig. Säg mig nu hur man kan binda dig." Han svarade henne: "Jo, om du väver in de sju flätorna på mitt huvud i varpen till din väv."


text:
Hon slog då fast dem med pluggen och ropade sedan till honom: "Filisteerna är över dig, Simson!" När han vaknade ur sömnen ryckte han loss vävpluggen tillsammans med varpen till väven. <br/>


text:
Då sade hon till honom: "Hur kan du säga att du älskar mig när du inte är uppriktig mot mig? Tre gånger har du lurat mig och inte velat säga mig var du får din styrka ifrån." <br/>


text:
När hon nu dag efter dag ansatte honom och plågade honom med sina ord, blev han så otålig att han kunde dö.


text:
Och han öppnade hela sitt hjärta för henne och sade: "Ingen rakkniv har kommit på mitt huvud, för jag är en Guds nasir sedan jag var i moderlivet. Om man rakar av mig håret, viker min styrka ifrån mig, och jag blir svag som alla andra människor." <br/>


text:
När Delila insåg att han hade avslöjat hela sin hemlighet för henne, sände hon bud och kallade till sig filisteernas furstar och sade: "Kom hit upp än en gång, för nu har han avslöjat hela sin hemlighet för mig." Då kom filisteernas furstar dit upp till henne och hade med sig pengarna.


text:
Hon fick honom att somna i sitt knä. Sedan kallade hon till sig en man som på hennes befallning skar av de sju flätorna på hans huvud. Då började hon få makt över honom, och hans styrka vek ifrån honom.


text:
När folket i Gaza fick höra att Simson hade kommit dit, omringade de platsen och låg i bakhåll för honom hela natten vid stadsporten. De höll sig stilla hela natten och tänkte: "I morgon, vid gryningen, skall vi döda honom." <br/>


text:
Därefter ropade hon: "Filisteerna är över dig, Simson!" Han vaknade upp ur sömnen och tänkte: "Jag gör mig väl fri nu som förut och skakar mig loss." Men han visste inte att HERREN hade lämnat honom.


text:
Och filisteerna grep honom och stack ut ögonen på honom. Därefter förde de honom ner till Gaza och band honom med kopparkedjor, och han blev satt att mala i fängelset.


text:
Filisteernas furstar samlades för att hålla en stor offerfest åt sin gud Dagon och glädja sig. De sade: "Vår gud har gett vår fiende Simson i vår hand."


text:
Och när folket såg honom, lovade de sin gud och sade: <pb/><t>"Vår gud har gett vår fiende i vår hand, <pb/><t>honom som ödelade vårt land</t><t>och dödade så många av oss." <br/>


text:
När nu deras hjärtan hade blivit glada, sade de: "Hämta Simson, så att han kan roa oss." Och Simson hämtades ur fängelset och måste roa dem. De ställde honom mellan pelarna. <br/>


text:
Då sade Simson till den pojke som höll honom i handen: "Släpp mig och låt mig komma intill pelarna som huset vilar på, så att jag får luta mig mot dem."


text:
Huset var fullt med män och kvinnor, och alla filisteernas furstar var där. På taket fanns omkring tretusen män och kvinnor, som såg på medan Simson roade dem. <br/>


text:
Men Simson ropade till HERREN: "Herre, HERRE, tänk på mig och styrk mig bara denna gång, o Gud, så att jag får hämnas på filisteerna för ett av mina båda ögon."


text:
Därefter fattade Simson i de båda mittpelarna som huset vilade på och tryckte sig mot dem, med högra handen mot den ena pelaren och med vänstra handen mot den andra.


text:
Simson låg där till midnatt. Då steg han upp och grep tag i stadsportens dörrar och i de båda dörrposterna, ryckte loss dem tillsammans med bommen och lade allt på sina axlar och bar upp det till toppen på det berg som ligger mitt emot Hebron.


text:
Och Simson sade: "Låt mig dö med filisteerna!" Sedan böjde han sig framåt med sådan kraft att huset föll omkull över furstarna och allt folket som fanns där. De som han dödade vid sin död var fler än de som han hade dödat medan han levde. <br/>


text:
Och hans bröder och hela hans familj kom dit ner och tog honom med sig hem och begravde honom mellan Sorga och Estaol, i hans fader Manoas grav. Han hade då varit domare i Israel i tjugo år.


text:
Filisteernas furstar kom då upp till henne och sade: "Locka honom att avslöja för dig var han får sin styrka ifrån, och hur vi skall få makt över honom, så att vi kan binda honom och kuva honom. Vi skall då var och en ge dig ettusenetthundra siklar silver."


text:
Då sade Delila till Simson: "Säg mig var du får din styrka ifrån, och hur man kan binda dig så att du kuvas?"


text:
Simson svarade henne: "Om man binder mig med sju friska sensträngar som inte har hunnit torka, så blir jag svag som en vanlig människa."


text:
Filisteernas furstar bar till henne sju friska sensträngar som inte hade hunnit torka, och hon band honom med dem.


text:
Hon hade lagt folk i bakhåll i den inre kammaren. Så ropade hon till honom: "Filisteerna är över dig, Simson!" Då slet han av sensträngarna så lätt som en snodd av grovt lingarn slits sönder när den kommer nära elden. Och hemligheten till hans styrka blev inte röjd. <br/>


text:
Mika sade till honom: "Stanna hos mig och bli fader och präst åt mig, så skall jag årligen ge dig tio siklar silver och de kläder och den mat du behöver." Då följde leviten med in till honom.


text:
Och Mika sade: "Nu vet jag att HERREN skall vara god mot mig, eftersom jag har fått leviten till präst."


text:
Han sade till sin mor: "De ettusenetthundra silversiklarna som togs från dig och som du uttalade en förbannelse över till och med inför mina öron, de pengarna finns hos mig. Det var jag som tog dem." Då sade hans mor: "HERREN välsigne dig, min son!"


text:
Så gav han de ettusenetthundra silversiklarna tillbaka till sin mor. Men hon sade: "Härmed helgar jag dessa pengar åt HERREN och lämnar dem till min son, för att han skall göra en utskuren och en gjuten gudabild. Jag ger dem tillbaka till dig."


text:
Men han gav pengarna tillbaka till sin mor. Då tog hans mor tvåhundra siklar silver och gav dem till en guldsmed. Denne gjorde av dem en utskuren och en gjuten gudabild, som sedan ställdes in i Mikas hus. <br/>


text:
Denne Mika hade ett gudahus. Han lät också göra en efod och husgudar och insatte en av sina söner till präst åt sig.


text:
Han begav sig från sin stad Betlehem i Juda för att finna någon annan plats där han kunde bo. Under sin färd kom han till Efraims bergsbygd, fram till Mikas hus.


text:
Då frågade Mika honom: "Varifrån kommer du?" Han svarade: "Jag är en levit från Betlehem i Juda, och jag är på vandring för att hitta någon annan plats där jag kan bo."


text:
På den tiden fanns det ingen kung i Israel. Och på den tiden sökte sig Dans stam en arvedel där de kunde bo, ty dittills hade inte något område tillfallit den som arvedel bland Israels stammar.


text:
När ni kommer dit, kommer ni till ett folk som lever tryggt, och landet är vidsträckt. Gud har gett det i er hand, en plats där det inte är brist på något som finns på jorden." <br/>


text:
De drog upp och slog läger vid Kirjat-Jearim i Juda. Därför kallar man än i dag den platsen för Dans läger. Det ligger väster om Kirjat-Jearim.


text:
De fem män som hade varit ute för att bespeja Lais land, sade då till sina bröder: "Vet ni att i ett av husen här finns en efod och husgudar och en utskuren och en gjuten gudabild? Så överväg nu vad ni bör göra."


text:
De fem män som hade bespejat landet gick upp till huset. De gick in och tog den utskurna gudabilden, efoden, husgudarna och den gjutna gudabilden, medan prästen stod vid ingången till porten tillsammans med de sexhundra beväpnade männen.


text:
När de fem männen hade gått in i Mikas hus och tagit den utskurna gudabilden, efoden, husgudarna och den gjutna gudabilden, sade prästen till dem: "Vad är det ni gör?"


text:
De svarade honom: "Tig, lägg handen på din mun och gå med oss och bli fader och präst åt oss. Är det bättre för dig att vara präst för en enda mans hus än att vara präst för en hel stam och släkt i Israel?"


text:
Därför sände Dans barn fem utvalda och tappra män ur sin släkt, från Sorga och Estaol, för att bespeja landet och undersöka det. De sade till dem: "Gå och undersök landet." Så kom de till Efraims bergsbygd, fram till Mikas hus, där de stannade över natten. <br/>


text:
Då gladdes prästen i sitt hjärta, och han tog efoden, husgudarna och den utskurna gudabilden och följde med folket. <br/>


text:
Sedan vek de av och fortsatte sin väg och lät barn och boskap och det dyrbaraste godset föras främst.


text:
Men när de hade kommit ett stycke ifrån Mikas hus, blev de upphunna av män som bodde i närheten av dennes hus och som under tiden hade samlats.


text:
När dessa ropade på dem, vände sig Dans barn om och frågade Mika: "Hur är det fatt, eftersom du kommer med en sådan skara?"


text:
Han svarade: "Ni har tagit de gudar som jag har gjort och dessutom prästen och går sedan er väg. Vad har jag nu mer kvar? Ändå frågar ni mig: Hur är det fatt?"


text:
Men Dans barn sade till honom: "Vi vill inte höra ett ord till från dig. Annars kan det hända att några män i sin förbittring angriper er och ni förlorar livet, både du och ditt husfolk."


text:
Därefter fortsatte Dans barn sin väg. Och när Mika såg att de var starkare än han, vände han tillbaka hem. <br/>


text:
Sedan de tagit både det som Mika hade gjort och hans präst, anföll de folket i Lais, som levde stilla och i trygghet. De slog dem med svärd, och brände upp staden.


text:
Och ingen hjälpte den, ty den låg långt från Sidon och folket hade inget att göra med andra människor. Staden låg i Bet-Rehobs dal. Daniterna byggde upp staden och bosatte sig där.


text:
När de var vid Mikas hus och kände igen den unge levitens röst, gick de fram till honom och frågade: "Vem har fört dig hit? Vad gör du på den här platsen, och hur har du det här?"


text:
Där ställde Dans barn upp åt sig den utskurna gudabilden. Jonatan, son till Gersom, Manasses <f>[#1]</f> son, och hans söner var präster åt Dans stam, ända till dess att landet fördes bort i fångenskap.


text:
De ställde upp åt sig den utskurna gudabild som Mika hade gjort, och den var kvar hela den tid Guds hus var i Silo.


text:
Han berättade då för dem vad Mika hade gjort för honom och sade: "Han gav mig lön och jag blev präst åt honom."


text:
Då gick de fem männen vidare och kom till Lais. De såg hur folket där bodde i trygghet, stilla och trygga, så som sidonierna, och att ingen gjorde någon skada i landet genom att försöka ta makten. De bodde långt från sidonierna och hade inget att göra med andra människor. <br/>


text:
De svarade: "Kom, låt oss dra ut mot dem! För vi har besett landet och funnit att det är mycket gott. Vad väntar ni på? Tveka inte att rycka ut och inta landet!


text:
På den tid då det ännu inte fanns någon kung i Israel, bodde en levitisk man längst upp i Efraims bergsbygd. Han tog till bihustru en kvinna från Betlehem i Juda.


text:
Men mannen ville inte stanna över natten, utan steg upp och reste sin väg och kom fram till platsen mitt emot Jebus, det vill säga Jerusalem. Han hade med sig ett par sadlade åsnor. Hans bihustru följde också med honom.


text:
När de var vid Jebus och dagen nästan var slut, sade tjänaren till sin herre: "Kom, låt oss ta in i denna jebusitstad och stanna här över natten."


text:
Men hans herre svarade honom: "Vi skall inte ta in i en främmande stad där det inte bor några israeliter. Vi fortsätter till Gibea."


text:
Han sade vidare till sin tjänare: "Kom, låt oss försöka hinna fram till Gibea eller Rama och övernatta på en av de platserna."


text:
De tog av från vägen och gick in i Gibea för att stanna där över natten. När han kommit in dit, satte han sig på den öppna platsen i staden, men ingen ville ta emot dem i sitt hus över natten. <br/>


text:
Men se, på aftonen kom en gammal man från sitt arbete på fältet. Han var från Efraims bergsbygd och bodde som främling i Gibea. Folket på orten var nämligen benjaminiter.


text:
När han fick syn på den vägfarande mannen på den öppna platsen i staden, sade han: "Vart skall du resa, och varifrån kommer du?"


text:
Han svarade honom: "Vi är på genomresa från Betlehem i Juda till Efraims bergsbygd som ligger långt upp. Jag är därifrån, och jag har gjort en resa till Betlehem i Juda och är nu på väg till HERRENS hus, men ingen här vill ta emot mig i sitt hus.


text:
Jag har både halm och foder åt våra åsnor, och både bröd och vin åt mig och åt din tjänarinna och åt den unge man som följer med din tjänare. Vi saknar ingenting." <br/>


text:
Men hon var otrogen mot honom och gick ifrån honom till sin fars hus i Betlehem i Juda. Där stannade hon i fyra månader.


text:
Då sade den gamle mannen: "Frid vare med dig! Låt mig sörja för allt som saknas dig. Men här på den öppna platsen skall du inte stanna över natten."


text:
Så förde han honom in i sitt hus och gav åsnorna foder. Och när de hade tvättat sina fötter, åt de och drack.


text:
Medan de gjorde sig glada, se, då omringades plötsligt huset av männen i staden, onda män. De bultade på dörren och sade till den gamle mannen som ägde huset: "För ut mannen som har kommit till ditt hus, så att vi får känna honom." <f>[#1]</f> 


text:
Då gick mannen som ägde huset ut till dem och sade: "Nej, mina bröder, gör inte så illa! Eftersom den här mannen kommit in i mitt hus, får ni inte göra en sådan galenskap.


text:
Se, här är min dotter som är jungfru och mannens bihustru. Dem vill jag föra ut till er, så kan ni våldta dem och göra med dem vad ni finner för gott. Men gör inte en sådan galenskap mot denne man."


text:
Men männen ville inte höra på honom. Då grep mannen sin bihustru och tvingade ut henne till dem. Och de kände henne och hanterade henne skändligt hela natten ända till morgonen. Först när det började ljusna släppte de henne. <br/>


text:
I gryningen kom kvinnan och föll ihop vid ingången till mannens hus, där hennes herre var. Där blev hon liggande till dess det blev ljust.


text:
När hennes herre steg upp på morgonen och öppnade dörren till huset och gick ut för att fortsätta sin resa, fick han se sin bihustru ligga hopsjunken vid ingången till huset med händerna på tröskeln.


text:
Han sade till henne: "Stig upp, vi skall gå." Men hon svarade inte. Då lyfte han upp henne på åsnan. Sedan gjorde sig mannen i ordning och gav sig av hemåt. <br/>


text:
När han kom hem, fattade han en kniv och tog sin bihustru och skar henne i tolv stycken, efter benen i hennes kropp, och sände omkring styckena över hela Israels land.


text:
Då begav sig hennes man i väg efter henne för att med vänliga ord föra henne tillbaka. Han hade med sig sin tjänare och ett par åsnor. Hon förde in honom i sin fars hus, och när kvinnans far fick se honom, tog han emot honom med glädje.


text:
Och var och en som såg detta sade: "Något sådant har inte hänt eller setts alltifrån den dag då Israels barn drog upp ur Egyptens land ända till denna dag. Tag detta till er, rådslå och säg er mening!"


text:
Hans svärfar, kvinnans far, höll honom kvar, och han stannade hos honom i tre dagar. De åt och drack och han övernattade där.


text:
När de på fjärde dagen steg upp tidigt på morgonen och han gjorde sig beredd att resa, sade kvinnans far till sin svärson: "Stärk dig med litet bröd. Sedan kan ni resa."


text:
Då satte sig båda ner och åt och drack tillsammans. Därefter sade kvinnans far till mannen: "Stanna gärna här över natten och låt ditt hjärta vara glatt."


text:
När mannen ändå gjorde sig klar att resa, bad hans svärfar honom så enträget att han stannade där ännu en natt.


text:
Den femte dagen steg han åter upp tidigt på morgonen för att resa. Då sade kvinnans far: "Stärk dig först och vänta till i eftermiddag." Därefter åt de båda tillsammans.


text:
När sedan mannen gjorde sig klar att resa med sin bihustru och sin tjänare, sade hans svärfar, kvinnans far, till honom: "Se, det är snart kväll. Stanna kvar över natten, dagen är ju snart slut. Ja, stanna över natten och låt ditt hjärta vara glatt. Sedan kan ni tidigt i morgon ge er av, så att du får komma hem." <br/>


text:
HERRENS ängel kom från Gilgal upp till Bokim och sade: "Jag förde er upp ur Egypten och lät er komma in i det land som jag med ed hade lovat ge åt era fäder och jag sade: Jag skall aldrig bryta mitt förbund med er.


text:
När också hela det släktet hade samlats till sina fäder, växte ett annat släkte upp efter dem, ett som inte kände HERREN eller de gärningar som han hade gjort för Israel. <br/>


text:
De övergav HERREN, sina fäders Gud, som hade fört dem ut ur Egyptens land, och följde andra gudar, gudarna hos de folk som bodde omkring dem. Dem tillbad de och väckte därmed HERRENS vrede. <br/>


text:
Då upptändes HERRENS vrede mot Israel, och han gav dem i händerna på rövare, som plundrade dem. Han sålde dem till deras fiender runt omkring, och de kunde inte längre stå emot sina fiender.


text:
Överallt där de drog fram var HERRENS hand emot dem till deras ofärd, så som HERREN hade sagt och så som HERREN hade svurit. Och de kom i stor nöd. <br/>


text:
Men de lyssnade inte heller på sina domare utan höll sig trolöst till andra gudar och tillbad dem. De vek snabbt av från den väg som deras fäder hade vandrat i lydnad för HERRENS bud och gjorde inte som de.


text:
När HERREN lät domare uppstå bland dem, var han med domaren och frälste dem ur deras fienders hand så länge domaren levde. Ty när de jämrade sig över sina förtryckare och plågare, förbarmade sig HERREN.


text:
Men när domaren dog vände de om och gjorde det som var fördärvligt, ännu mer än deras fäder. De följde andra gudar och tjänade och tillbad dem. De avstod inte från sina gärningar och sin hårdnackade hållning. <br/>


text:
Och ni skall inte sluta förbund med detta lands inbyggare. Ni skall bryta ner deras altaren. Men ni har inte lyssnat till min röst. Vad har ni gjort!


text:
Därför upptändes HERRENS vrede mot Israel, och han sade: "Eftersom detta folk har överträtt det förbund som jag fastställde för deras fäder och inte har velat lyssna till min röst,


text:
skall inte heller jag längre driva bort för dem ett enda av de folk som Josua lämnade efter sig när han dog.


text:
Ty med dem skall jag sätta Israel på prov och se om de vill hålla sig till HERRENS väg och vandra på den, så som deras fäder gjorde, eller om de inte vill det."


text:
Alltså lät HERREN dessa folk bli kvar. Han fördrev dem inte genast, och han gav dem inte i Josuas hand.


text:
Därför säger jag, att jag inte skall driva dem bort från er, utan de skall tränga er i sidorna, och deras gudar skall bli en snara för er."


text:
När Josua sände i väg folket, gick Israels barn var och en till sin arvedel för att ta landet i besittning.


text:
Folket tjänade HERREN så länge Josua levde och så länge de äldste levde, de som var kvar efter Josua och som hade sett alla de stora gärningar som HERREN hade gjort för Israel.


text:
Man begravde honom på det område han hade tagit i besittning, i Timnat-Heres i Efraims bergsbygd, norr om berget Gaas.


text:
Då drog alla Israels barn ut, från Dan till Beer-Sheba, <f>[#1]</f> och även från Gileads land. De samlades som en man inför HERREN i Mispa.


text:
På varje hundratal i alla Israels stammar skall vi ta ut tio män och på varje tusental hundra och på varje tiotusental tusen, för att de skall skaffa matförråd åt allt manskap. När de sedan kommer till Gibea i Benjamin kan de göra med staden vad den förtjänar, för den galenskap den har gjort i Israel."


text:
Och Israels stammar sände män till alla Benjamins stammar och lät säga: "Vad är det för illdåd som har begåtts bland er!


text:
Lämna nu ut de onda män som bor i Gibea, så att vi får döda dem och avlägsna det onda från Israel." Men benjaminiterna ville inte lyssna till sina bröder, israeliterna.


text:
I stället samlades Benjamins barn från sina städer till Gibea för att dra ut till strid mot Israels barn.


text:
På den dagen mönstrade Benjamins barn från städerna 26 000 man, beväpnade med svärd, förutom de 700 utvalda män som bodde i Gibea.


text:
Bland allt detta folk fanns 700 utvalda män som var vänsterhänta. Alla dessa kunde med slungstenen träffa på håret utan att missa.


text:
Och Israels män, Benjamin frånräknad, mönstrade 400 000 man, beväpnade med svärd. Alla var krigsmän. <br/>


text:
Israels barn bröt upp och drog i väg till Betel och frågade Gud: "Vem bland oss skall först dra ut i striden mot Benjamins barn?" HERREN svarade: "Juda skall dra ut först." <br/>


text:
De ledande bland allt folket, alla Israels stammar, trädde fram i Guds församling: 400 000 man till fots, beväpnade med svärd. <br/>


text:
Folket, Israels män, fattade nytt mod och gick åter i ställning på samma plats som de hade intagit ställning första dagen.


text:
Och Israels barn gick upp och grät inför HERRENS ansikte ända till kvällen. De frågade HERREN: "Skall jag än en gång gå ut och strida mot min bror Benjamin?" HERREN svarade: "Drag ut mot honom." <br/>


text:
drog också Benjamin på andra dagen ut från Gibea mot Israels barn och dödade ytterligare 18 000 man, alla beväpnade med svärd.


text:
Då drog alla Israels barn, allt folket, upp till Betel och grät. De stannade där inför HERRENS ansikte och fastade den dagen ända till kvällen och offrade brännoffer och gemenskapsoffer inför HERRENS ansikte.


text:
och Pinehas, son till Eleasar, Arons son, gjorde tjänst inför HERREN - de sade: "Skall jag än en gång gå i strid mot min bror Benjamin, eller skall jag avstå?" HERREN svarade: "Drag upp, ty i morgon skall jag ge honom i din hand." <br/>


text:
Men Benjamins barn fick höra att de övriga israeliterna hade dragit upp till Mispa. Och Israels barn sade: "Tala om hur detta illdåd har gått till."


text:
Därefter drog Israel upp mot Benjamins barn på tredje dagen och gick i ställning mot Gibea liksom de förra gångerna.


text:
Benjamins barn drog ut mot folket och lockades långt bort från staden. Liksom förut slog de i början ihjäl några av folket på vägarna, både på den väg som går upp till Betel och på den som går till Gibea över fältet, ett trettiotal av Israels män.


text:
Då tänkte Benjamins barn: "De är slagna av oss, nu liksom förut." Men Israels män hade sagt: "Vi flyr och lockar dem på så sätt långt bort från staden, ut på vägarna."


text:
Alla Israels män hade brutit upp från sina platser och hade gått i ställning vid Baal-Tamar, medan de israeliter som låg i bakhåll ryckte fram från sin plats vid Maare-Geba.


text:
Så kom 10 000 man, utvalda ur hela Israel, fram emot Gibea, och striden blev hård, och benjaminiterna förstod inte att olyckan var nära för dem. <br/>


text:
HERREN slog Benjamin inför Israel, så att Israels barn den dagen nergjorde av Benjamin 25 100 man, alla beväpnade med svärd. <br/>


text:
Nu såg Benjamins barn att de var slagna. Men Israels män drog sig tillbaka från Benjamin, eftersom de förlitade sig på bakhållet som de hade lagt mot Gibea.


text:
Då skyndade sig de som låg i bakhåll att falla in i Gibea. De ryckte fram och slog alla invånarna i staden med svärd.


text:
Men Israels män hade kommit överens med dem som låg i bakhåll att de skulle låta tjock rök stiga upp från staden.


text:
Då Israels män vände ryggen till striden, slog Benjamin i början ihjäl omkring trettio av Israels män och tänkte: "Sannerligen, de är slagna av oss liksom i den förra striden". <br/>


text:
Då sade leviten, den mördade kvinnans man: "Jag och min bihustru kom till Gibea i Benjamin för att stanna där över natten.


text:
När den tjocka röken började stiga upp från staden som en pelare, vände benjaminiterna sig om. Och se, hela staden stod i lågor som slog upp mot himlen.


text:
De vände om och flydde för Israels män åt öknen till, men striden hann upp dem. Och de som kom ut från städerna nergjorde dem som hamnat mitt emellan.


text:
De omringade benjaminiterna, satte efter dem och trampade ner dem när de måste vila, ända fram mot Gibea på dess östra sida.


text:
Andra vände om och flydde mot öknen till Rimmons klippa. Israels män gjorde en efterskörd bland dem på vägarna, 5 000 man, och förföljde dem ända till Gideom och slog av dem 2 000 man.


text:
Alltså utgjorde de benjaminiter som den dagen föll tillsammans 25 000 man beväpnade med svärd. Alla dessa var tappra män.


text:
Men 600 man vände om och flydde mot öknen, till Rimmons klippa, och de stannade på Rimmons klippa i fyra månader.


text:
Men Israels män vände tillbaka till Benjamins barn och slog dem med svärd, alla i staden, boskapen, ja, allt vad de träffade på. Dessutom satte de eld på alla städer som fanns där.


text:
Då blev jag angripen av Gibeas män. De omringade huset om natten för att komma åt mig. Mig tänkte de döda, och min bihustru skändade de så att hon dog.


text:
Då tog jag min bihustru och styckade henne och sände styckena över hela området för Israels arvedel, eftersom de hade gjort en sådan skamlighet och galenskap i Israel.


text:
Då stod allt folket upp som en man och sade: "Ingen av oss skall bege sig hem till sitt tält eller vända om till sitt hus.


text:
Israels män hade avlagt en ed i Mispa och sagt: "Ingen av oss skall ge sin dotter till hustru åt någon benjaminit."


text:
Då sände menigheten dit 12 000 av de tappraste männen med denna befallning: "Gå och slå invånarna i Jabesh i Gilead med svärd, även kvinnor och barn.


text:
Ja, detta skall ni göra: Alla män liksom alla kvinnor som legat med någon man skall ni ge till spillo."


text:
Bland invånarna i Jabesh i Gilead fann de 400 unga kvinnor, som var jungfrur och som inte hade legat med någon man. Dessa förde de till lägret i Silo i Kanaans land. <br/>


text:
Sedan sände hela församlingen ett budskap om fred till benjaminiterna som befann sig på Rimmons klippa.


text:
Så vände Benjamin tillbaka och man gav dem till hustrur de kvinnor från Jabesh i Gilead som man hade låtit leva. Men de var inte tillräckligt många för dem. <br/>


text:
De äldste i församlingen sade: "Vad skall vi göra för dem som är kvar, så att de kan få hustrur? Alla kvinnor är ju utrotade ur Benjamin."


text:
De sade: "De som överlevt av Benjamin måste få sin besittning, så att inte en stam blir utplånad ur Israel.


text:
Själva kan vi inte ge dem våra döttrar till hustrur, för Israels barn har svurit och sagt: Förbannad är den som ger en hustru åt Benjamin." <br/>


text:
Men så sade de: "En HERRENS högtid brukar firas varje år i Silo som ligger norr om Betel, öster om vägen som går från Betel upp till Sikem och söder om Lebona."


text:
Då nu folket kom till Betel, stannade de där till kvällen inför Guds ansikte. De brast ut i bitter gråt


text:
När ni får se Silos döttrar komma ut för att uppföra sina danser, skall ni komma fram ur vingårdarna, och var och en skall föra bort åt sig en hustru bland Silos döttrar. Sedan skall ni bege er hem till Benjamins land.


text:
Om sedan deras fäder eller bröder kommer till oss och klagar, skall vi säga: Unna oss dem, för ingen av oss har tagit sig någon hustru i kriget. Ni har ju inte själva gett era döttrar till dem, för i så fall hade ni dragit över er skuld." <br/>


text:
Benjamins barn gjorde så. Var och en tog sig en hustru bland de dansande kvinnor som de förde bort. Sedan vände de tillbaka till sin arvedel och byggde åter upp städerna och bosatte sig i dem.


text:
Samtidigt begav sig Israels barn därifrån, var och en till sin stam och sin släkt. De drog bort därifrån, var och en till sin arvedel. <br/>


text:
och sade: "O, HERRE, Israels Gud, varför har detta skett i Israel, att det i dag saknas en stam i Israel?" <br/>


text:
Följande dag steg folket upp tidigt och byggde där ett altare och offrade brännoffer och gemenskapsoffer.


text:
Israels barn sade: "Finns det någon bland Israels alla stammar som inte kom upp med församlingen inför HERREN?" Man hade nämligen svurit en dyr ed att den som inte kom upp inför HERREN i Mispa skulle straffas med döden. <br/>


text:
Israel kände medlidande med sin bror Benjamin och sade: "I dag har en hel stam blivit borthuggen från Israel.


text:
Vad skall vi göra för dem som finns kvar, så att de kan få hustrur? Själva har vi ju svurit vid HERREN att inte ge dem någon av våra döttrar till hustru."


text:
Så de frågade: "Var det någon av Israels stammar som inte kom upp till HERREN i Mispa?" Det visade sig att ingen från Jabesh i Gilead hade kommit till lägret, till församlingen.


text:
Dessa var de folk som HERREN lät bli kvar för att med dem sätta alla de israeliter på prov som inte hade varit med om alla krigen i Kanaan,


text:
HERRENS Ande kom över honom, och han blev domare i Israel. När han drog ut i strid, gav HERREN Kusan-Risatajim, kungen i Aram, i hans hand så att han blev Kusan-Risatajim övermäktig.


text:
Men Israels barn gjorde åter det som var ont i HERRENS ögon. HERREN gav då Eglon, kungen i Moab, makt över Israel, eftersom de gjorde det som var ont i HERRENS ögon.


text:
Eglon förenade sig med Ammons barn och Amalek. Han drog ut och slog Israel, och de intog Palmstaden.


text:
Men Israel ropade till HERREN, och HERREN lät en frälsare uppstå bland dem, benjaminiten Ehud, Geras son, en vänsterhänt man. När Israels barn sände honom med gåvor till Eglon, kungen i Moab,


text:
gjorde Ehud ett tveeggat svärd åt sig, en fot långt. Detta band han fast under sina kläder vid sin högra höft.


text:
Själv vände han tillbaka vid bildstoderna nära Gilgal och sade: "Jag har ett hemligt ärende till dig, o konung." Kungen sade: "Var tysta!" Alla som stod omkring honom gick ut därifrån. <br/>


text:
detta för att han skulle lära Israels barn att föra krig, men bara dem som förut inte hade varit med om sådana:


text:
Ehud gick fram till honom, där han satt i sommarsalen som han hade för sig själv och Ehud sade: "Jag har ett ord från Gud till dig." När kungen reste sig från sin stol,


text:
så att fästet följde med in efter klingan, och klingan omslöts av fettet, ty han drog inte ut svärdet ur hans buk. Sedan gick Ehud ut i försalen,


text:
När han hade gått kom Eglons tjänare och såg att dörrarna till salen var låsta. De tänkte: "Han har helt säkert något privat bestyr i sin sommarkammare."


text:
Men sedan de hade väntat länge och han ändå inte öppnade dörrarna till salen, tog de nyckeln och öppnade själva, och se, där låg deras herre död på golvet. <br/>


text:
Så snart han kom dit, lät han stöta i hornet i Efraims bergsbygd. Då drog Israels barn ner från bergsbygden med honom i spetsen.


text:
Han sade till dem: "Följ mig, för HERREN har gett era fiender moabiterna i er hand." Då följde de honom och intog vadställena över Jordan till Moabs land och lät ingen komma över.


text:
Vid detta tillfälle slog de omkring tiotusen moabiter, alla starka och tappra män. Inte en enda kom undan.


text:
filisteernas fem furstar och alla kananeer och sidonier samt de hiveer som bodde i Libanons bergsbygd, från berget Baal-Hermon ända till sista vägstycket mot Hamat.


text:
Efter Ehud kom Samgar, Anats son. Han slog filisteerna, sexhundra man, med en oxpik. Också han räddade Israel.


text:
Med dessa ville HERREN sätta Israel på prov för att få veta om de ville följa de bud som han hade givit deras fäder genom Mose. <br/>


text:
Så bodde Israels barn bland kananeerna, hetiterna, amoreerna, perisseerna, hiveerna och jebusiterna,


text:
Israel gjorde det som var ont i HERRENS ögon. De glömde Herren, sin Gud, och tjänade baalerna och aserorna.


text:
Då upptändes HERRENS vrede mot Israel, och han sålde dem i Kusan-Risatajims hand, kungen i Aram-Naharajim. Och Israels barn tjänade Kusan-Risatajim i åtta år.


text:
Men Israels barn ropade till HERREN, och HERREN lät då en frälsare uppstå bland dem som räddade dem, nämligen Otniel, son till Kenas, Kalebs yngre bror.


text:
Barak kallade samman Sebulon och Naftali till Kedesh, och tiotusen man följde honom dit upp. Debora gick också med honom. <br/>


text:
Men keniten Heber hade skilt sig från de övriga keniterna, från ättlingarna till Moses svärfar Hobab, och han hade sina tältplatser ända till terebinten i Saannim vid Kedesh. <br/>


text:
samlade han alla sina vagnar, niohundra vagnar av järn, och dessutom allt folk han hade, från Haroset-Haggojim till floden Kishon.


text:
Men Debora sade till Barak: "Bryt upp, för detta är den dag då HERREN har gett Sisera i din hand. Se, HERREN har dragit ut framför dig." Så gick Barak ner från berget Tabor, och tiotusen man följde honom.


text:
Och HERREN sände förvirring över Sisera och alla hans vagnar och hela hans här, så att de vek tillbaka för Baraks svärd. Sisera steg ner från sin vagn och flydde till fots.


text:
Barak förföljde vagnarna och hären ända till Haroset-Haggojim, och hela Siseras här föll för svärd. Inte en enda kom undan.


text:
Men Sisera hade flytt till fots till Jaels tält, hustru till keniten Heber, ty vänskap rådde mellan Jabin, kungen i Hasor, och keniten Hebers hus.


text:
Jael gick för att möta Sisera och sade till honom: "Kom in, min herre, kom in till mig, var inte rädd." Då gick han in till henne i tältet och hon lade över honom ett täcke.


text:
Han sade till henne: "Ge mig lite vatten att dricka för jag är törstig". Hon öppnade mjölkkärlet och gav honom att dricka och lade sedan över honom igen.


text:
Då sålde HERREN dem i den kananeiske kungen Jabins hand. Han regerade i Hasor, och hans befälhavare var Sisera, som bodde i Haroset-Haggojim.


text:
Han sade till henne: "Ställ dig vid ingången till tältet, och om någon kommer och frågar dig om det är någon här, så svara nej." <br/>


text:
Men Jael, Hebers hustru, grep en tältplugg och tog en hammare i handen. Därefter gick hon sakta fram till Sisera och slog pluggen genom hans tinning så att den gick ner i marken, för han låg i djup sömn, medtagen av trötthet. Och han dog.


text:
Och se, då kom Barak jagande efter Sisera. Jael gick ut för att möta honom och sade: "Kom hit, så skall jag visa dig den man som du söker." Han kom in till henne, och se, där låg Sisera död, med tältpluggen genom tinningen. <br/>


text:
Och israeliternas hand vilade allt tyngre på Jabin, kungen i Kanaan, till dess de helt gjorde slut på honom.


text:
Israels barn ropade till HERREN, ty Jabin hade niohundra vagnar av järn och hade förtryckt Israel våldsamt i tjugo år. <br/>


text:
Hon brukade sitta under Deborapalmen mellan Rama och Betel i Efraims bergsbygd, och Israels barn kom dit upp till henne för att hon skulle skipa rätt.


text:
Hon sände bud och kallade till sig Barak, Abinoams son från Kedesh i Naftali, och sade till honom: "Har inte HERREN, Israels Gud, befallt: Drag upp på berget Tabor och tag med dig tiotusen man av Naftali och Sebulons stammar.


text:
Ty jag skall dra Sisera, Jabins befälhavare, med hans vagnar och skaror till dig vid floden Kishon och ge honom i din hand." <br/>


text:
Barak sade till henne: "Om du går med mig så går jag, men om du inte går med mig så går inte heller jag."


text:
Då svarade hon: "Ja, jag skall gå med dig, men äran skall då inte bli din på den väg du går, utan HERREN skall sälja Sisera i en kvinnas hand." Så stod Debora upp och gick med Barak till Kedesh.


text:
<pb/><t>Ni som rider på vita åsninnor,</t><t>ni som sitter hemma på mattor,<pb/><t>och ni som vandrar på vägen, sjung! <br/>


text:
<pb/><t>När man under sång delar byte mellan vattenhoarna,<pb/><t>då lovprisar man där HERRENS rättfärdiga gärningar,<pb/><t>att han i rättfärdighet regerar i Israel.<pb/><t>Då drog HERRENS folk ner till portarna. <br/>


text:
<pb/><t>Vakna, vakna, Debora!</t><t>Vakna, vakna, sjung din sång!<pb/><t>Stå upp Barak! Tag dig fångar,</t><t>du Abinoams son! <br/>


text:
<pb/><t>Då satte folkets kvarleva de tappra till anförare,<pb/><t> HERREN satte mig till anförare över hjältarna. <br/>


text:
<pb/><t>Från Efraim kom män med rotfäste i Amalek.<pb/><t>Benjamin följde dig med dina skaror.<pb/><t>Från Makir kom furstar ner</t><t>och från Sebulon män med ledarstav. <br/>


text:
<pb/><t>Furstarna i Isaskar slöt sig till Debora.<pb/><t>Och liksom Isaskar gjorde också Barak,<pb/><t>ner i dalen skyndade man i dennes spår.<pb/><t>Bland Rubens ätter hölls stora rådslag. <br/>


text:
<pb/><t>Varför satt du kvar bland dina fållor <pb/><t>och lyssnade till flöjtspel vid hjordarna?<pb/><t>Bland Rubens ätter fördes stora överläggningar. <br/>


text:
<pb/><t>Gilead stannade på andra sidan Jordan.<pb/><t>Och Dan, varför dröjde han ännu vid skeppen?<pb/><t>Aser satt kvar vid havets strand,</t><t>vid sina vikar stannade han. <br/>


text:
<pb/><t>Men Sebulon var ett folk som föraktade döden,<pb/><t>Naftali likaså, på stridsfältets höjder. <br/>


text:
<pb/><t>Kungar drog fram och stred,</t><t>då stred Kanaans kungar vid Taanak, nära Megiddos vatten.<pb/><t>Men byte av silver vann de inte. <br/>


text:
<pb/><t>När härförare anför i Israel,</t><t>när folket villigt offrar sig <pb/><t>- lova HERREN! <br/>


text:
<pb/><t>Floden Kishon svepte dem bort, urtidsfloden, floden Kishon.<pb/><t>Gå fram, min själ, med makt! <br/>


text:
<pb/><t>Då stampade hästarnas hovar,</t><t>när deras tappra ryttare jagade dem framåt, framåt. <br/>


text:
<pb/><t>Förbanna Meros, säger HERRENS ängel,<pb/><t>förbanna, ja, förbanna dess inbyggare,<pb/><t>därför att de ej kom HERREN till hjälp,<pb/><t> HERREN till hjälp bland hjältarna. <br/>


text:
<pb/><t>Välsignad vare Jael framför andra kvinnor, <pb/><t>keniten Hebers hustru,</t><t>välsignad framför alla kvinnor som bor i tält. <br/>


text:
<pb/><t>Vatten begärde han,</t><t>hon gav honom mjölk,<pb/><t>gräddmjölk bar hon fram i högtidsskålen. <br/>


text:
<pb/><t>Sin hand räckte hon ut efter tältpluggen,<pb/><t>sin högra hand efter arbetshammaren.<pb/><t>Med den slog hon Sisera</t><t>och krossade hans huvud,<pb/><t>spräckte hans tinning och genomborrade den. <br/>


text:
<pb/><t>Vid hennes fötter sjönk han ihop,</t><t>föll och blev liggande.<pb/><t>Vid hennes fötter sjönk han ihop och föll.<pb/><t>Där han sjönk ihop,</t><t>där föll han slagen till döds. <br/>


text:
<pb/><t>Ut genom fönstret skådar Siseras moder, <pb/><t>hon ropar ut genom gallret:<pb/><t>"Varför dröjer hans vagn att komma?<pb/><t>Varför hörs inte ljudet från hans vagnar?" <br/>


text:
<pb/><t>Hör, ni kungar! Lyssna, ni furstar!</t><t>Jag vill sjunga, till HERRENS ära vill jag sjunga,<pb/><t>jag vill lovsjunga HERREN,</t><t>Israels Gud. <br/>


text:
<pb/><t>"Utan tvivel vann de byte som de nu delar:<pb/><t>en flicka eller två åt var och en av männen,<pb/><t>byte av praktvävnader för Siseras räkning,<pb/><t>byte av praktvävnader, brokiga tyger,<pb/><t>en brokig duk eller två för de fångnas halsar." <br/>


text:
<pb/><t>Så må alla dina fiender förgås, o HERRE.<pb/><t>Men de som älskar honom må likna solen,<pb/><t>när den går upp i kraft. Och landet hade nu ro i fyrtio år.


text:
<pb/><t>HERRE, när du drog ut från Seir,</t><t>när du skred fram från Edoms land,<pb/><t>då bävade jorden,</t><t>då strömmade det från himlen,<pb/><t>då strömmade vatten ner från molnen. <br/>


text:
<pb/><t>Bergen skalv inför HERRENS ansikte,<pb/><t>Sinai, inför HERRENS, Israels Guds, ansikte. <br/>


text:
<pb/><t>I Samgars dagar, Anats sons,</t><t>i Jaels dagar låg vägarna öde.<pb/><t>Vandrarna måste färdas omvägar. <br/>


text:
<pb/><t>Ingen ledare fanns, ingen fanns i Israel<pb/><t>förrän jag, Debora, trädde fram,</t><t>trädde fram som en moder i Israel. <br/>


text:
<pb/><t>Man valde åt sig nya gudar,</t><t>då nådde striden fram till portarna.<pb/><t>Men varken sköld eller spjut</t><t>fanns att se hos de fyrtiotusen i Israel. <br/>


text:
<pb/><t>Mitt hjärta tillhör Israels furstar</t><t>och dem bland folket som villigt offrade sig.<pb/><t>Lova HERREN! <br/>


text:
Och jag sade till er: Jag är HERREN, er Gud. Ni skall inte frukta de gudar som dyrkas av amoreerna, i vilkas land ni bor. Men ni lyssnade inte till min röst." <br/>


text:
HERRENS ängel kom och satte sig under terebinten vid Ofra, som tillhörde abiesriten Joas. Dennes son Gideon höll på att klappa ut vete i vinpressen för att gömma det för midjaniterna.


text:
För honom uppenbarade sig HERRENS ängel och sade till honom: "HERREN är med dig, du tappre stridsman."


text:
Gideon svarade honom: "O, min herre, om HERREN är med oss, varför har då allt detta kommit över oss? Och var är alla hans under, som våra fäder har berättat om och sagt: 'Se, har inte HERREN fört oss upp ur Egypten?' Nu har HERREN övergivit oss och gett oss i midjaniternas hand." <br/>


text:
Då vände HERREN sig till honom och sade: "Gå i denna din kraft och fräls Israel ur midjaniternas våld. Se, jag har sänt dig."


text:
Han svarade honom: "O Herre, hur skulle jag kunna rädda Israel? Min ätt är ju den oansenligaste i Manasse och jag själv den ringaste i min fars hus."


text:
Gideon svarade honom: "Om jag har funnit nåd för dina ögon, så låt mig få ett tecken att det är du som talar med mig.


text:
Gå inte härifrån förrän jag kommer tillbaka till dig och bär fram min offergåva och lägger den framför dig." Han sade: "Jag skall stanna till dess du kommer tillbaka." <br/>


text:
Och Gideon gick in och redde till en killing, likaså osyrat bröd av en efa mjöl. Därefter lade han köttet i en korg och hällde spadet i en kruka. Sedan bar han ut det till honom under terebinten och satte fram det.


text:
Midjaniternas hand blev Israel så övermäktig att Israels barn på grund av midjaniterna gjorde sig hålor, som nu finns i bergen, och grottor och bergfästen.


text:
Då sade Guds ängel till honom: "Tag köttet och det osyrade brödet och lägg det på berghällen där och häll spadet över det." Han gjorde så.


text:
HERRENS ängel räckte då ut staven som han hade i handen och rörde med spetsen vid köttet och det osyrade brödet. Då slog eld ut ur klippan och förtärde köttet och det osyrade brödet. Och HERRENS ängel försvann ur hans åsyn. <br/>


text:
När Gideon såg att det var HERRENS ängel, sade Gideon: "Ve mig, Herre HERRE, jag har sett HERRENS ängel ansikte mot ansikte!"


text:
Då byggde Gideon ett altare där åt HERREN och kallade det <pb/><t> HERREN är frid. Det finns kvar än i dag i det abiesritiska Ofra. <br/>


text:
Den natten sade HERREN till honom: "Tag den tjur som tillhör din far, och den andra sjuåriga tjuren. Riv sedan ner det baalsaltare som tillhör din far, och hugg sönder Aseran som står intill det.


text:
Bygg ett altare åt HERREN, din Gud, överst på denna klippa och uppför det på vanligt sätt. Tag sedan den andra tjuren och offra den till brännoffer på resterna av Aseran som du skall hugga sönder."


text:
Då tog Gideon med sig tio av sina tjänare och gjorde som HERREN hade sagt till honom. Men eftersom han var rädd för sin fars hus och för männen i staden, gjorde han det inte på dagen utan på natten. <br/>


text:
När männen i staden tidigt följande morgon steg upp, se, då låg Baals altare nerbrutet, Aseran intill var sönderhuggen och den andra tjuren var offrad som brännoffer på det nya altaret.


text:
Då sade de till varandra: "Vem har gjort detta?" När de undersökte saken och hörde sig för, fick de veta att Gideon, Joas son, hade gjort det.


text:
Då sade männen i staden till Joas: "För ut din son. Han måste dö, för han har brutit ner Baals altare och huggit sönder Aseran som stod intill det."


text:
Men Joas svarade alla som stod omkring honom: "Vill ni utföra Baals sak? Vill ni komma honom till hjälp? Den som utför hans sak skall bli dödad före nästa morgon. Är Baal Gud, så kan han försvara sig själv, när nu någon har brutit ner hans altare."


text:
Därför kallade man Gideon från den dagen Jerubbaal, för man sade: "Baal må utföra sin sak <f>[#1]</f> mot honom, eftersom han har brutit ner Baals altare." <br/>


text:
Midjaniterna, amalekiterna och österlänningarna hade alla samlats och gått över Jordan och slagit läger i Jisreels dal.


text:
Han sände omkring budbärare i hela Manasse, så att också de samlades och följde honom. Han sände även budbärare till Aser, Sebulon och Naftali, och de kom upp för att möta dem.


text:
se då här. Jag lägger denna avklippta ull på tröskplatsen. Om det kommer dagg endast på ullen, medan marken förblir torr, då vet jag att du genom min hand skall rädda Israel, så som du har lovat."


text:
Och det skedde så. När han tidigt följande morgon kramade ur ullen, kunde han pressa ut så mycket dagg ur den att en skål blev full med vatten.


text:
Men Gideon sade till Gud: "Må din vrede inte brinna mot mig, om jag talar än en gång. Låt mig få försöka bara en gång till med ullen. Gör nu så att endast ullen förblir torr, medan det kommer dagg överallt på marken."


text:
De slog läger emot dem, överföll dem och fördärvade landets gröda ända fram till Gaza. De lämnade inget kvar att leva av i Israel, varken får, oxar eller åsnor.


text:
Ty de drog dit upp med sin boskap och sina tält, talrika som gräshoppor. De själva och deras kameler var omöjliga att räkna, och de kom in i landet för att fördärva det.


text:
sände HERREN en profet till Israels barn. Denne sade till dem: "Så säger HERREN, Israels Gud: Jag själv har fört er upp ur Egypten och hämtat er ut ur träldomshuset.


text:
Jag har räddat er från egyptiernas hand och från alla era förtryckares hand. Jag drev bort dem från er och gav deras land åt er.


text:
Tidigt följande morgon drog Jerubbaal, det vill säga Gideon, i väg med allt folket som följde honom, och de slog läger vid Harodskällan. Han hade då midjaniternas läger norr om sig, på slätten mot Morehöjden. <br/>


text:
och hör vad man säger där. Då skall du få mod att dra ner mot lägret." Han gick då med sin tjänare Pura ner till förposterna i lägret.


text:
Och midjaniterna, amalekiterna och alla österlänningarna låg där i dalen, talrika som gräshoppor. Deras kameler var oräkneliga, talrika som sanden på havets strand. <br/>


text:
När Gideon kom dit höll en man just på att berätta en dröm för en annan. Han sade: "Jag hade en dröm, och se, jag tyckte att en kornbrödskaka kom rullande in i midjaniternas läger. Den kom fram till tältet och slog emot det, så att det föll och vändes upp och ner, och tältet blev liggande."


text:
Då svarade den andre: "Detta kan inte betyda något annat än israeliten Gideons, Joas sons, svärd. Gud har gett midjaniterna och hela lägret i hans hand." <br/>


text:
När Gideon hörde denna dröm och uttydningen av den föll han ner och tillbad. Därefter vände han tillbaka till Israels läger och sade: "Stå upp, HERREN har gett midjaniternas läger i er hand."


text:
Han delade sina trehundra män i tre grupper och gav dem alla horn i händerna och tomma krukor med facklor inne i krukorna.


text:
Han sade till dem: "Se på mig och gör som jag! Så snart jag har kommit till utkanten av lägret, skall ni göra som jag.


text:
När jag och alla som jag har med mig blåser i hornen, skall ni också blåsa i hornen runt omkring hela lägret och ropa: För HERREN och för Gideon!" <br/>


text:
Så kom Gideon och de hundra män han hade med sig till utkanten av lägret, när den mellersta nattväkten gick in och man just hade ställt ut vakterna. Då blåste de i hornen och krossade krukorna som de hade i händerna.


text:
HERREN sade till Gideon: "Folket som följer dig är för talrikt för att jag skulle vilja ge midjaniterna i deras hand. Israel skulle då kunna berömma sig mot mig och säga: Min egen hand har räddat mig.


text:
Alla tre grupperna blåste i hornen och slog sönder krukorna. De fattade med vänstra handen i facklorna och med högra handen i hornen, och blåste i dem och ropade: "HERRENS och Gideons svärd!"


text:
Men de stod stilla, var och en på sin plats, runt omkring lägret. Då började alla i lägret att irra omkring och skrikande ta till flykten.


text:
När de trehundra hornen ljöd, vände HERREN den enes svärd mot den andre i hela lägret. De som var i lägret flydde ända till Bet-Hasitta, åt Serera till, ända till utkanten av Abel-Mehola, förbi Tabbat. <br/>


text:
Gideon sände budbärare över hela Efraims bergsbygd och sade: "Drag ner mot midjaniterna och spärra all tillgång till vatten i deras väg ända till Bet-Bara och Jordan." Så uppbådades alla Efraims män och spärrade all tillgång till vatten ända till Bet-Bara och Jordan.


text:
De tog till fånga två midjanitiska furstar, Oreb och Seeb. De dödade Oreb vid Orebsklippan, och Seeb dödade de vid Seebspressen. Sedan förföljde de midjaniterna och förde Orebs och Seebs huvuden till Gideon på andra sidan Jordan.


text:
Meddela nu folket: Den som är förskräckt och rädd, må vända om och skynda sig från Gileads berg." Då vände 22 000 man av folket tillbaka, och bara 10 000 stannade kvar. <br/>


text:
Men HERREN sade till Gideon: "Folket är fortfarande för talrikt. För ner dem till vattnet, så skall jag där göra ett urval bland dem åt dig. När jag säger till dig: 'Denne skall gå med dig', så skall han gå med dig. När jag säger till dig: 'Denne skall inte gå med dig', så skall han inte gå med."


text:
Så förde han folket ner till vattnet. Och HERREN sade till Gideon: "Alla som läppjar av vattnet som hunden gör, dem skall du skilja ut från dem som faller ner på knä för att dricka."


text:
Då visade det sig att antalet av dem som hade läppjat av vattnet genom att med handen föra det till munnen var trehundra män. Alla de andra hade fallit ner på knä för att dricka vatten.


text:
HERREN sade då till Gideon: "Med de trehundra män som har läppjat av vattnet skall jag rädda er och ge midjaniterna i din hand. Alla de övriga kan bege sig hem, var och en till sitt."


text:
Då tog hans folk till sig de övrigas matförråd och deras horn, och därefter lät han de övriga israeliterna gå hem, var och en till sitt tält. Han behöll endast de trehundra männen. Och midjaniternas läger hade han nedanför sig på slätten. <br/>


text:
Den natten sade HERREN till Gideon: "Stå upp och gå ner mot lägret, ty jag har givit det i din hand.


text:
Men Efraims män sade till Gideon: "Varför har du gjort så här mot oss, och inte kallat på oss när du drog ut till strid mot midjaniterna?" Och de gick skarpt till rätta med honom.


text:
Men Seba och Salmunna befann sig i Karkor och hade med sig sin här, omkring 15 000 man, allt som fanns kvar av österlänningarnas här. De stupade utgjorde nämligen 120 000 man beväpnade med svärd.


text:
Gideon drog upp på karavanvägen öster om Noba och Jogbeha och överföll hären, som trodde sig vara i säkerhet.


text:
Seba och Salmunna flydde, men han följde efter dem, och tog de två midjanitiska kungarna Seba och Salmunna till fånga och skingrade hela hären. <br/>


text:
grep han en ung man, en av männen i Suckot. Gideon frågade ut honom, och den unge mannen skrev upp namnen på ledarna och de äldste i Suckot, sjuttiosju män.


text:
När Gideon kom till männen i Suckot, sade han: "Se, här är nu Seba och Salmunna, som ni hånade mig för och sade: Har du redan Seba och Salmunna i din hand, eftersom vi skulle ge bröd åt dina utmattade män?"


text:
Därefter lät han gripa de äldste i staden och tog ökentörnen och tistlar och lät männen i Suckot få känna av dem.


text:
Sedan frågade han Seba och Salmunna: "Hurdana var de män som ni dödade på Tabor?" De svarade: "De var lika dig, var och en såg ut som en kungason."


text:
Gideon sade: "Då var det mina bröder, min mors söner. Så sant HERREN lever: Om ni hade låtit dem leva, skulle jag inte ha dödat er."


text:
Han svarade dem: "Vad har jag uträttat i jämförelse med er? Är inte Efraims efterskörd bättre än Abiesers vinbärgning?


text:
Sedan sade han till Jeter, sin förstfödde: "Stå upp och döda dem." Men han drog inte ut sitt svärd, ty han var rädd, han var ju bara en pojke.


text:
Då sade Seba och Salmunna: "Stå upp, du själv, och stöt ner oss. För sådan mannen är, sådan är också hans styrka." Då stod Gideon upp och dödade Seba och Salmunna. Och han tog för sin räkning de prydnader som deras kameler hade runt halsen.


text:
Israeliterna sade till Gideon: "Härska du över oss, och sedan också din son och din sonson, för du har räddat oss ur midjaniternas hand."


text:
Men Gideon svarade dem: "Jag skall inte härska över er, och min son skall inte heller härska över er, utan HERREN skall härska över er."


text:
Gideon sade vidare till dem: "En sak begär jag av er: Att var och en av er ger mig den öronring han har fått som byte." Fienderna bar nämligen öronringar av guld eftersom de var ismaeliter.


text:
De svarade: "Dem ger vi dig gärna." De bredde ut ett klädesplagg, och var och en kastade där den öronring han hade fått som byte.


text:
Och guldringarna som han hade begärt vägde 1 700 siklar i guld, detta förutom de halsprydnader, örhängen och de purpurröda kläder som de midjanitiska kungarna hade burit och förutom de kedjor som hade suttit kring halsen på deras kameler.


text:
Gideon lät göra en efod av detta och satte upp den i sin stad Ofra. Hela Israel höll sig trolöst till den, och den blev en snara för Gideon och hans hus. <br/>


text:
Så blev Midjan kuvat under Israels barn och upplyfte inte mer sitt huvud. Och landet hade ro i fyrtio år, så länge Gideon levde.


text:
Det var i er hand som Gud gav de midjanitiska furstarna Oreb och Seeb. Vad har jag kunnat uträtta i jämförelse med er?" När han talade så, lade sig deras upprördhet mot honom. <br/>


text:
Och Gideon, Joas son, dog i hög ålder och blev begravd i sin fader Joas grav i det abiesritiska Ofra. <br/>


text:
När Gideon var död, var Israels barn trolösa igen och höll sig till baalerna. De gjorde Baal-Berit till gud åt sig.


text:
Israels barn tänkte inte på HERREN sin Gud, som hade befriat dem från alla deras fienders hand runt omkring.


text:
Inte heller visade de Jerubbaals, Gideons, hus någon kärlek i gengäld för allt gott som han hade gjort mot Israel.


text:
Gideon kom till Jordan, och han gick över tillsammans med de trehundra man som var med honom. De var trötta av förföljandet.


text:
Därför sade han till männen i Suckot: "Ge några brödkakor åt folket som följer mig, de är utmattade, och jag är i färd med att förfölja Seba och Salmunna, de midjanitiska kungarna."


text:
Men ledarna i Suckot svarade: "Har du då redan Seba och Salmunna i din hand, eftersom vi skulle ge bröd åt din här?"


text:
Gideon svarade: "När HERREN ger Seba och Salmunna i min hand, skall jag på grund av detta svar söndertröska ert kött med ökentörnen och tistlar."


text:
Så fortsatte han därifrån upp till Penuel och sade samma sak till dem som var där. Och männen i Penuel gav honom samma svar som männen i Suckot.


text:
Då sade han också till männen i Penuel: "När jag kommer välbehållen tillbaka skall jag riva ner det här tornet." <br/>


text:
Men Abimelek, Jerubbaals son, gick till sina morbröder i Sikem och sade till dem och till alla som var släkt med hans morfars hus:


text:
<pb/><t>Men fikonträdet svarade:</t><t>Skulle jag avstå från min sötma<pb/><t>och min goda frukt</t><t>och gå för att svaja över de andra träden? <br/>


text:
<pb/><t>Men vinstocken svarade:</t><t>Skulle jag avstå från min vinmust,<pb/><t>som gläder gudar och människor,</t><t>och gå för att svaja över de andra träden? <br/>


text:
<pb/><t>Törnbusken svarade träden:</t><t>Om ni av uppriktig mening vill smörja mig till kung över er,<pb/><t>kom då och tag er tillflykt under min skugga.<pb/><t>Om inte, skall eld gå ut från törnbusken<pb/><t>och förtära cedrarna på Libanon. <br/>


text:
Lyssna nu: Har ni handlat rätt och riktigt när ni gjorde Abimelek till kung, har ni handlat rätt mot Jerubbaal och hans hus, och har ni lönat honom efter hans gärningar?


text:
medan ni i dag har rest er upp mot min fars hus och dödat hans sjuttio söner på en och samma sten och gjort Abimelek, hans slavinnas son, till kung över Sikems medborgare, eftersom han är er bror.


text:
Har ni alltså denna dag handlat rätt och riktigt mot Jerubbaal och hans hus, så gläd er över Abimelek, och må han glädja sig över er.


text:
"Säg så här till alla män i Sikem: Vilket är bäst för er: att alla Jerubbaals sjuttio söner råder över er, eller att en enda man råder över er? Kom också ihåg att jag är ert kött och blod."


text:
Om det inte är så, må då eld gå ut från Abimelek och förtära männen i Sikem och Millo, och från männen i Sikem och Millo må eld gå ut och förtära Abimelek."


text:
Sedan skyndade sig Jotam undan och flydde till Beer. Där bosatte han sig i säkerhet för sin bror Abimelek.


text:
Detta skedde för att våldet mot Jerubbaals sjuttio söner skulle bli hämnat och för att deras blod skulle komma över deras bror Abimelek som dödade dem, och över männen i Sikem, som hade hjälpt honom att döda sina bröder.


text:
För att skada honom lade männen i Sikem folk i bakhåll på bergshöjderna, och dessa plundrade alla som tog den vägen. Detta berättade man för Abimelek. <br/>


text:
Men Gaal, Ebeds son, kom med sina bröder och drog in i Sikem, och Sikems män fick förtroende för honom.


text:
De gick ut på fältet och skördade sina vingårdar, pressade druvor och ordnade en fest. Så gick de in i sin guds hus och åt och drack och uttalade förbannelser över Abimelek.


text:
Och Gaal, Ebeds son, sade: "Vem är Abimelek, och vem är Sikem, eftersom vi skall tjäna honom? Är han inte Jerubbaals son och Sebul hans tillsyningsman? Nej, ni skall tjäna män som härstammar från Hamor, Sikems far. Varför skulle vi tjäna Abimelek?


text:
Om jag bara hade detta folk i min hand! Då skulle jag driva bort Abimelek." Och han sade om Abimelek: "Utöka din här och drag ut." <br/>


text:
Då talade hans morbröder allt detta till hans förmån inför Sikems alla män. Dessa blev vunna för Abimelek, ty de tänkte: "Han är ju vår bror."


text:
Han sände i hemlighet bud till Abimelek och lät säga: "Akta dig! Gaal, Ebeds son, och hans bröder har kommit till Sikem, och de uppviglar staden mot dig.


text:
Sedan kan du tidigt i morgon, när solen går upp, gå till anfall mot staden. När han då med sitt folk drar ut mot dig, gör då med honom vad du får tillfälle till." <br/>


text:
Gaal, Ebeds son, kom ut och ställde sig vid ingången till stadsporten. Samtidigt bröt Abimelek med sitt folk fram från bakhållet.


text:
När då Gaal såg folket, sade han till Sebul: "Se, det kommer folk ner från bergshöjderna!" Men Sebul svarade honom: "Det är skuggan av bergen, som för dina ögon ser ut som människor."


text:
Men Gaal sade på nytt: "Jo, det kommer folk ner från Mittelhöjden, och en annan grupp kommer på vägen från Teckentydar- eken."


text:
Då sade Sebul till honom: "Var är nu dina stora ord, du som sade: Vem är Abimelek eftersom vi skall tjäna honom? Se, här kommer det folk som du föraktade. Drag ut och strid mot dem!"


text:
De gav honom sjuttio siklar silver ur Baal-Berits tempel, och för dessa anställde Abimelek löst folk och äventyrare som följde honom.


text:
Men Abimelek förföljde honom, och han flydde för honom. Många föll slagna ända fram mot stadsporten.


text:
Abimelek stannade i Aruma. Men Sebul drev bort Gaal och hans bröder, så att de inte kunde bo i Sikem. <br/>


text:
Då tog han sitt folk och delade upp dem i tre grupper och lade sig i bakhåll på fältet. När han fick se folket gå ut ur staden, ryckte han fram mot dem och slog dem.


text:
Abimelek och de grupper han hade med sig gick till anfall och ställde sig vid ingången till stadsporten. Men de båda andra grupperna anföll alla ute på fältet och slog dem.


text:
Abimelek angrep staden hela den dagen, han intog den och dödade dem som fanns där inne. Sedan rev han ner staden och beströdde den med salt. <br/>


text:
Han gick då med allt sitt folk upp till berget Salmon. Abimelek tog en yxa i handen och högg av en trädgren, som han lyfte upp och lade på axeln. Och han sade till folket: "Skynda er och gör detsamma som ni sett mig göra."


text:
Då högg allt folket av var sin gren och följde Abimelek, och de lade grenarna intill valvet och tände eld på valvet över dem. Så omkom de människor som bodde i Sikems torn, omkring ettusen män och kvinnor. <br/>


text:
Därefter begav han sig till sin fars hus i Ofra och dödade där på en och samma sten sina bröder, Jerubbaals sjuttio söner. Men Jotam, Jerubbaals yngste son, kom undan eftersom han hade gömt sig.


text:
Men mitt i staden fanns ett starkt torn. Dit flydde alla män och kvinnor, alla stadens medborgare, och stängde igen om sig. Sedan steg de upp på tornets tak.


text:
Men Abimelek kom till tornet och angrep det. När han närmade sig tornets port för att bränna upp den,


text:
Han ropade genast på sin vapendragare och sade till honom: "Drag ut ditt svärd och döda mig, så att man inte kan säga om mig: En kvinna dödade honom." Då genomborrade hans tjänare honom, och han dog.


text:
Så lät Gud Abimelek få igen det onda som han hade gjort mot sin far, då han dödade sina sjuttio bröder.


text:
Och allt det onda som Sikems män hade gjort, lät Gud komma tillbaka över deras egna huvuden. Så kom Jotams, Jerubbaals sons, förbannelse över dem.


text:
Sedan samlades alla män i Sikem och alla i Millo, och gick bort och gjorde Abimelek till kung vid terebinten där minnesstenen står i Sikem.


text:
När man berättade detta för Jotam, gick han och ställde sig på toppen av berget Gerissim och ropade med hög röst till dem: "Hör på mig, ni män i Sikem, för att Gud också må höra er. <br/>


text:
<pb/><t>En gång gick träden</t><t>för att smörja en kung över sig. <pb/><t>De sade till olivträdet:</t><t>Bli du kung över oss! <br/>


text:
<pb/><t>Men olivträdet svarade:</t><t>Skulle jag avstå från min olja,<pb/><t>som gudar och människor ärar mig för,<pb/><t>och gå för att svaja över de andra träden? <br/>


text:
<f>[#1]</f> Från den gamle <f>[#2]</f> till den utvalda frun och hennes barn, som jag i sanning älskar – och inte bara jag, utan alla som har lärt känna sanningen.


text:
Om någon kommer till er <f>[#1]</f> och inte har med sig denna lära ska ni inte ta emot honom i ert hem <f>[#2]</f> eller hälsa honom välkommen.


text:
Jag har mycket att säga er, men jag vill inte göra det med papper och bläck. Jag hoppas i stället kunna komma till er och tala med er ansikte mot ansikte, så att vår glädje blir fullkomlig.


text:
Nåd, barmhärtighet och frid vare med oss från Gud Fadern och från Jesus Kristus, Faderns Son, i sanning och kärlek. 


text:
Jag blev mycket glad när jag fann sådana bland dina barn som lever i sanningen, efter det bud som vi har fått från Fadern.


text:
Och nu ber jag dig, min fru – det är inget nytt bud jag ger dig, utan det som vi haft från början – låt oss älska varandra.


text:
Och detta är kärleken: att vi lever efter hans bud. Detta är det bud ni har hört från början: att ni ska leva i kärleken.


text:
Det finns ju många bedragare som har gått ut i världen, de som inte bekänner att Jesus är Kristus som kommit i köttet <f>[#1]</f> Sådan är Bedragaren, Antikrist.


text:
Den som går vidare och inte blir kvar i Kristi lära, han har inte Gud. Den som blir kvar i hans lära, han har både Fadern och Sonen.


text:
Om jag kommer ska jag därför påminna om det han gör, hur han sprider elakt förtal om oss. Och han nöjer sig inte med det, utan han vägrar ta emot bröderna, och när andra vill göra det hindrar han dem och driver ut dem ur församlingen.


text:
<f>[#1]</f> Älskade broder, följ inte dåliga exempel utan goda. Den som gör det goda tillhör Gud. Den som gör det onda har inte sett Gud.


text:
Demetrius <f>[#1]</f> har fått ett gott vittnesbörd av alla, även av sanningen själv. Också vi kan vittna om det, och du vet att vårt vittnesbörd är sant. 


text:
Älskade broder, jag hoppas att det går väl för dig på alla sätt och att du är frisk, liksom det är väl med din själ.


text:
Jag blev mycket glad när bröderna kom och vittnade om den sanning <f>[#1]</f> som finns hos dig, hur du lever i sanningen.


text:
Älskade broder, du visar dig trofast i allt som du gör för bröderna, också för dem som kommer som främlingar.


text:
De har vittnat inför församlingen om din kärlek, och du gör rätt i att utrusta dem för fortsatt färd på ett sätt som är värdigt Gud.


text:
Det är ju för Namnets skull <f>[#1]</f> de har gått ut, och de tar inte emot något från hedningarna.


text:
Jag har skrivit till församlingen, men Diotrefes, som gärna vill vara främst bland dem, tar inte emot oss.


text:
<f>[#1]</f> Från Judas, Jesu Kristi tjänare och Jakobs bror. Till dem som är kallade och älskade i Gud Fadern och bevarade i Jesus Kristus <f>[#2]</f> 


text:
Dessa däremot hånar vad de inte känner till, och vad de likt oförnuftiga djur förstår av naturen, det fördärvar de sig själva med.


text:
Ve dem! De har gått in på Kains väg, <f>[#1]</f> de har kastat sig ut i Bileams villfarelse <f>[#2]</f> mot betalning, de har gjort uppror som Kora <f>[#3]</f> och gått under.


text:
De är skamfläckar <f>[#1]</f> vid era kärleksmåltider där de utan att skämmas festar tillsammans med er och tar för sig <f>[#2]</f> De är moln utan regn <f>[#3]</f> som drivs bort av vindarna, de är träd utan frukt när hösten är inne, dubbelt döda och uppryckta med rötterna.


text:
De är vilda havsvågor som skummar med sina skändligheter, de är irrande stjärnor som har det svarta mörkret att vänta för evigt.


text:
Henok, <f>[#1]</f> i det sjunde släktledet efter Adam, profeterade om dem: "Se, Herren kommer med sina tusentals heliga


text:
för att hålla dom över alla och ställa varje själ till svars för alla de gudlösa gärningar de gjort och för alla de hårda ord som gudlösa syndare har talat mot honom."


text:
De klagar missnöjt över sitt öde och följer sina begär, de är stora i orden och smickrar dem som de har nytta av. 


text:
Men ni, mina älskade, ska bygga upp er själva <f>[#1]</f> på <f>[#2]</f> er allra heligaste tro och be i den helige Ande.


text:
Håll er kvar i Guds kärlek, medan ni väntar på att vår Herre Jesus Kristus i sin barmhärtighet ska ge er evigt liv.


text:
andra ska ni rädda genom att rycka dem ur elden. Och andra ska ni vara barmhärtiga mot, fast med fruktan så att ni avskyr till och med deras kläder som är nersmutsade av köttet. 


text:
Han som har makt att bevara er från fall och föra fram er fläckfria och jublande inför sin härlighet –


text:
den ende Guden, vår Frälsare genom Jesus Kristus, vår Herre – honom tillhör ära, majestät, välde och makt före all tid, nu och i all evighet. Amen. 


text:
Mina älskade, trots <f>[#1]</f> min stora iver att skriva till er om vår gemensamma frälsning fann jag det nödvändigt att skriva och mana er fortsätta kämpa för den tro som en gång för alla har överlämnats åt de heliga.


text:
Hos er har det nämligen nästlat sig in vissa personer vars dom för länge sedan är förutsagd i Skriften. De är gudlösa, de förvränger vår Guds nåd till försvar för omoral och förnekar vår ende Härskare och Herre, Jesus Kristus. 


text:
Även om ni redan känner till allt, vill jag påminna er om hur Herren <f>[#1]</f> först frälste sitt folk ur Egypten och sedan dödade dem som inte trodde.


text:
Och de änglar som inte höll fast vid sin höga ställning utan övergav sin rätta hemvist, dem håller han i förvar i mörker med eviga bojor till den stora dagens dom.


text:
Så är det också med Sodom och Gomorra och städerna däromkring, som på samma sätt kastade sig ut i sexuell omoral och följde onaturliga begär. De står som ett varnande exempel och får sitt straff i evig eld.


text:
Ändå skändar dessa drömmare på samma sätt sin kropp. De föraktar Herren <f>[#1]</f> och hånar höga makter.


text:
Men när ärkeängeln Mikael tvistade med djävulen om Moses kropp, vågade han inte uttala någon hånfull dom över honom utan sade: "Må Herren straffa dig."


text:
<f>[#1]</f> Detta är Jesu Kristi uppenbarelse, som Gud gav honom för att visa sina tjänare vad som snart måste ske. Han sände sin ängel och gjorde det känt för sin tjänare Johannes,


text:
Jag vände mig om för att se rösten som talade med mig. Och när jag vände mig om, såg jag sju ljusstakar av guld


text:
och mitt bland ljusstakarna <i>en som liknade en människoson</i>, klädd i en hellång dräkt och med ett bälte av guld runt bröstet <f>[#1]</f> <f>[#2]</f> 


text:
Hans fötter liknade skinande brons som glöder i smältugnen, och hans röst var som dånet av väldiga vatten.


text:
I sin högra hand höll han sju stjärnor, och ur hans mun kom ett skarpt tveeggat svärd, och hans ansikte var som solen när den skiner i all sin kraft.


text:
<J>och den levande. Jag var död, och se, jag lever i evigheters evighet. Och jag har nycklarna till döden och helvetet <f>[#1]</f></J>


text:
<J>Detta är hemligheten med de sju stjärnorna som du såg i min högra hand och de sju ljusstakarna av guld: de sju stjärnorna är de sju församlingarnas änglar, och de sju ljusstakarna är de sju församlingarna.</J>


text:
Salig är den som läser upp och saliga de som lyssnar till profetians ord och tar vara på det som står skrivet i den, för tiden är nära. 


text:
Från Johannes till de sju församlingarna i Asien <f>[#1]</f> Nåd vare med er och frid från honom som är och som var och som kommer, och från de sju andarna <f>[#2]</f> framför hans tron


text:
och från Jesus Kristus, det trovärdiga vittnet, den förstfödde från de döda och härskaren över jordens kungar. Han som älskar oss och har löst oss från våra synder med sitt blod


text:
och gjort oss till ett kungarike, till präster åt sin Gud och Far, hans är äran och makten i evigheters evighet. Amen. <br/>


text:
<pb/><t>Se, han kommer med molnen,</t><t>och varje öga ska se honom,</t><t>även de som</t><t>genomborrat honom.</t><t>Och jordens alla stammar</t><t>ska jämra sig för hans skull.</t><t>Ja, amen. <br/>


text:
Jag, er broder Johannes som i Jesus delar lidandet och riket och uthålligheten med er, hade kommit till ön som kallas Patmos <f>[#1]</f> för Guds ords och Jesu vittnesbörds skull.


text:
Och jag såg en annan väldig ängel komma ner från himlen, klädd i ett moln och med regnbågen över sitt huvud. Hans ansikte var som solen och hans ben som eldpelare,


text:
Jag tog bokrullen ur ängelns hand och åt upp den, och i min mun var den söt som honung. Men när jag hade ätit den sved det i min mage.


text:
och i handen hade han en liten bokrulle som var öppnad. Han satte sin högra fot på havet och sin vänstra på jorden


text:
och ropade med stark röst som ett rytande lejon. Och när han hade ropat, talade de sju åskorna med sina röster.


text:
När de sju åskorna hade talat skulle jag just skriva, men jag hörde en röst från himlen: "Försegla det som de sju åskorna har sagt och skriv inte ner det."


text:
och svor vid honom som lever i evigheters evighet och som har skapat himlen och det som finns i den och jorden och det som finns på den och havet och det som finns i det: "Tiden är ute.


text:
Men i de dagarna när den sjunde ängelns röst hörs och han blåser i sin basun, då är Guds hemlighet fullbordad, så som han har förkunnat i det evangelium han gett sina tjänare profeterna."


text:
Och rösten som jag hade hört från himlen talade till mig igen och sade: "Gå och ta den öppnade bokrullen ur handen på ängeln som står på havet och på jorden."


text:
Jag gick då bort till ängeln och bad honom ge mig den lilla bokrullen. Han svarade mig: "Ta den och ät upp den! Den ska svida i din mage men vara söt som honung i din mun."


text:
Jag fick en mätstång som liknade en stav, och man sade: "Stå upp och mät Guds tempel och altaret och dem som tillber där inne. <f>[#1]</f> 


text:
Och jordens invånare gläder sig över dem och jublar och skickar gåvor till varandra, eftersom de båda profeterna hade plågat dem som bor på jorden.


text:
Men efter de tre och en halv dagarna kom livsande från Gud in i dem, och de stod upp på sina fötter igen, och de som såg dem blev skräckslagna.


text:
Och de hörde en stark röst från himlen som sade till dem: "Kom hit upp!" Och de steg upp till himlen i ett moln, och deras fiender såg dem.


text:
I samma stund blev det en stor jordbävning, och en tiondel av staden störtade samman. Sju tusen människor dödades vid jordbävningen, och resten greps av skräck och gav ära åt himlens Gud.


text:
Och den sjunde ängeln blåste i sin basun. Då hördes starka röster i himlen: <br/> <pb/><t>"Väldet över världen</t><t>tillhör nu vår Herre</t><t>och hans Smorde,</t><t>och han ska vara kung</t><t>i evigheters evighet." <br/>


text:
<f>[#1]</f> Och de tjugofyra äldste som satt på sina troner inför Gud föll ner på sina ansikten och tillbad Gud


text:
och sade: <br/> <pb/><t>"Vi tackar dig,</t><t>Herre Gud Allsmäktig,</t><t>du som är och som var,</t><t>för att du har tagit makten,</t><t>din stora makt,</t><t>och nu är kung.</t> 


text:
<pb/><t>Folken vredgades,</t><t>och din vrede har kommit,</t><t>tiden när de döda ska dömas</t><t>och du ska löna</t><t>dina tjänare profeterna</t><t>och de heliga</t><t>och dem som vördar ditt namn,</t><t>små och stora,</t><t>och fördärva dem</t><t>som fördärvar jorden." <br/>


text:
Och Guds tempel i himlen öppnades, och hans förbundsark blev synlig i hans tempel, och det kom blixtar, dån, åska, jordbävning och stora hagel.


text:
Men lämna templets yttergård och mät den inte, för den är given åt hedningarna och de ska trampa den heliga staden under sina fötter i fyrtiotvå månader. <f>[#1]</f> 


text:
<f>[#1]</f> Dessa är de två olivträden och de två ljusstakarna <f>[#2]</f> som står inför jordens Herre.


text:
Om någon vill skada dem, kommer eld ur deras mun och förtär deras fiender. Ja, om någon vill skada dem måste han dödas på det sättet.


text:
De har makt att stänga himlen så att inget regn faller under de dagar de profeterar, och de har makt att förvandla vattnen till blod och att slå jorden med alla slags plågor så ofta de vill.


text:
Och när de har fullgjort sitt vittnesbörd, ska vilddjuret som kommer upp ur avgrunden strida mot dem och besegra dem och döda dem.


text:
Deras lik ska bli liggande på gatan i den stora stad som andligt talat kallas Sodom och Egypten och där även deras Herre blev korsfäst.


text:
Människor av olika folk och stammar och språk och länder ser deras döda kroppar i tre och en halv dagar, och de tillåter inte att kropparna läggs i någon grav.


text:
Ett stort tecken visade sig i himlen: en kvinna klädd i solen och med månen under sina fötter och en krona av tolv stjärnor på sitt huvud.


text:
Och jag hörde en stark röst i himlen säga: <br/> <pb/><t>"Nu tillhör frälsningen</t><t>och makten och riket vår Gud</t><t>och väldet hans Smorde,</t><t>för våra bröders åklagare</t><t>är nerkastad,</t><t>han som dag och natt</t><t>anklagade dem inför vår Gud.</t> 


text:
<pb/><t>De övervann honom</t><t>genom Lammets blod</t><t>och genom sitt vittnesbörds ord,</t><t>de älskade inte sitt liv så högt</t><t>att de drog sig undan döden. <br/>


text:
<pb/><t>Jubla därför, ni himlar</t><t>och ni som bor i dem!</t><t>Men ve dig, du jord och du hav,</t><t>för djävulen har kommit ner</t><t>till er i stor vrede,</t><t>eftersom han vet</t><t>att hans tid är kort." <br/>


text:
Men kvinnan fick den stora örnens båda vingar för att flyga ut till sin plats i öknen, där hon skyddad från ormen får sitt uppehälle under en tid, tider och en halv tid.


text:
I sitt raseri mot kvinnan gick draken bort för att strida mot hennes övriga barn, dem som lyder Guds bud och håller fast vid Jesu vittnesbörd.


text:
Och ett annat tecken visade sig i himlen, och se: en stor eldröd drake med sju huvuden och tio horn och sju kronor på sina huvuden.


text:
Hans stjärt svepte med sig en tredjedel av himlens stjärnor <f>[#1]</f> , och han kastade ner dem på jorden. Och draken stod framför kvinnan som skulle föda, för att sluka hennes barn så snart hon hade fött det.


text:
Och hon födde ett barn, en Son som ska styra alla folk med järnspira, och hennes barn rycktes upp till Gud och hans tron.


text:
Kvinnan flydde då ut i öknen, där hon har en plats som Gud berett för henne så att hon får sitt uppehälle där i ettusen tvåhundrasextio dagar. 


text:
<f>[#1]</f> Och det blev strid i himlen: Mikael och hans änglar stred mot draken. Och draken och hans änglar stred,


text:
Och den store draken, den gamle ormen som kallas Djävul och Satan och som förleder hela världen, kastades ner på jorden och hans änglar kastades ner med honom.


text:
Och jag såg ett vilddjur komma upp ur havet. Det hade tio horn och sju huvuden och tio kronor på sina horn, och hädiska namn på sina huvuden.


text:
Om någon ska gå i fångenskap, då går han i fångenskap <f>[#1]</f> Om någon ska dödas med svärd, då dödas han med svärd. Här visar sig de heligas uthållighet och tro. 


text:
Och jag såg ett annat vilddjur komma upp ur jorden. Det hade två horn som ett lamm men talade som en drake.


text:
Det utövar det första vilddjurets hela makt inför det och får jorden och dess invånare att tillbe det första vilddjuret vars dödliga sår hade blivit läkt.


text:
Det gör stora tecken och får till och med eld att falla från himlen ner på jorden i människornas åsyn.


text:
Genom tecknen det fått makt att göra inför vilddjuret förleder det jordens invånare. Det säger till jordens invånare att göra en bild åt vilddjuret som har ett sår från ett svärd men lever igen.


text:
Och det fick makt att ge livsande åt vilddjurets bild, så att vilddjurets bild till och med kunde tala och låta döda dem som inte tillbad vilddjurets bild.


text:
Och det tvingar alla – små och stora, rika och fattiga, fria och slavar – att ta emot ett märke på högra handen eller pannan,


text:
Här krävs vishet. Den som har förstånd ska räkna ut vilddjurets tal, för det är en människas tal. Och dess tal är 666 <f>[#1]</f> 


text:
Vilddjuret som jag såg liknade en leopard, och det hade fötter som en björn och ett gap som ett lejon. Och draken gav det sin makt och sin tron och stor auktoritet.


text:
Ett av dess huvuden såg ut att ha blivit slaktat och dödat, men dess dödliga sår hade läkts. Och hela jorden förundrade sig över vilddjuret och följde det.


text:
De tillbad draken för att han hade gett sin makt åt vilddjuret, och de tillbad vilddjuret och sade: "Vem är som vilddjuret? Vem kan strida mot det?"


text:
Och vilddjuret fick en mun som talade stora och hädiska ord, och det fick rätt att fortsätta i fyrtiotvå månader.


text:
Och vilddjuret fick rätt att strida mot de heliga och besegra dem, och det fick makt över alla stammar och folk och språk och länder.


text:
Alla jordens invånare kommer att tillbe det, alla som inte från världens skapelse <f>[#1]</f> har sitt namn skrivet i livets bok som tillhör Lammet som är slaktat.


text:
Och jag såg, och se: Lammet stod på Sions berg, och med honom etthundrafyrtiofyra tusen som hade hans namn och hans Fars namn skrivet på sina pannor.


text:
då ska han själv få dricka av Guds vredes vin som oblandat hälls i Guds vredes bägare. Han ska plågas i eld och svavel inför de heliga änglarna och inför Lammet.


text:
Röken från deras plåga stiger i evigheters evighet. De har ingen ro vare sig dag eller natt, de som tillber vilddjuret och dess bild och som tar emot märket med dess namn.


text:
Och jag hörde en röst från himlen: "Skriv: Saliga är de döda som härefter dör i Herren. Ja, säger Anden, de får vila sig från sina mödor, för deras gärningar följer dem." 


text:
Och jag såg, och se: ett vitt moln, och på molnet satt <i>en som liknade en människoson</i>. På sitt huvud hade han en krona av guld, och i sin hand en skarp skära. <f>[#1]</f> 


text:
Och en annan ängel kom ut från templet och ropade med stark röst till honom som satt på molnet: "Räck ut din skära och skörda, för skördetiden har kommit och jordens skörd är mogen."


text:
Och ännu en ängel kom ut från altaret, han som hade makt över elden. Han ropade med stark röst till ängeln med den skarpa skäran: "Räck ut din skarpa skära och skörda druvklasarna från jordens vinstock, för dess druvor är mogna."


text:
Och ängeln lät sin skära gå över jorden och skördade druvorna från jordens vinstock och kastade dem i Guds vredes stora vinpress.


text:
Och jag hörde en röst från himlen, som bruset av väldiga vatten och dånet av kraftig åska. Rösten jag hörde var som när harpspelare spelar på sina harpor.


text:
Vinpressen trampades utanför staden, och blod flöt från pressen och nådde upp till betslen på hästarna ettusen sexhundra stadier <f>[#1]</f> bort.


text:
De sjöng en ny sång inför tronen och inför de fyra varelserna och de äldste, och ingen kunde lära sig den sången utom dessa etthundrafyrtiofyra tusen som är friköpta från jorden.


text:
Det är de som inte har befläckat sig med kvinnor. De är jungfrur, dessa som följer Lammet vart det än går. De är friköpta från människorna som en förstlingsfrukt åt Gud och Lammet.


text:
Och jag såg en annan ängel flyga uppe på himlen. Han hade ett evigt evangelium att förkunna för jordens invånare, för alla folk och stammar och språk och länder,


text:
och han sade med stark röst: "Vörda Gud och ge honom äran! Stunden för hans dom har kommit. Tillbe honom som har gjort himlen och jorden, havet och vattenkällorna."


text:
En annan ängel följde efter, och han sade: "Fallet, fallet är det stora Babylon, som gav alla folk att dricka av sin otukts vredesvin."


text:
En tredje ängel följde dem och sade med stark röst: "Om någon tillber vilddjuret och dess bild och tar emot märket på sin panna eller hand,


text:
Och jag såg ett annat stort och förunderligt tecken i himlen: sju änglar med sju plågor, de sista, för med dem når Guds vrede sin fullbordan.


text:
Och jag såg liksom ett glashav blandat med eld, och på glashavet stod de som hade besegrat vilddjuret och dess bild och dess namns tal. De har Guds harpor i händerna


text:
och sjunger Guds tjänare Moses sång och Lammets sång: <br/> <pb/><t>"Stora och underbara</t><t>är dina gärningar,</t><t>Herre Gud Allsmäktig.</t><t>Rätta och sanna</t><t>är dina vägar,</t><t>du folkens <f>[#1]</f> Kung.</t> 


text:
<pb/><t>Vem skulle inte vörda dig, Herre,</t><t>och prisa ditt namn?</t><t>Bara du är helig,</t><t>och alla folk ska komma</t><t>och tillbe inför dig,</t><t>för dina rättfärdiga domar</t><t>har uppenbarats." 


text:
Och de sju änglarna med de sju plågorna kom ut ur templet, klädda i skinande rent linne och med bälten av guld runt bröstet.


text:
Och en av de fyra varelserna gav de sju änglarna sju skålar av guld, fulla av vrede från Gud som lever i evigheters evighet.


text:
Och templet fylldes med rök från Guds härlighet och makt, och ingen kunde gå in i templet förrän de sju änglarnas sju plågor hade nått sitt slut.


text:
Och jag hörde en stark röst från templet säga till de sju änglarna: "Gå ut och töm Guds sju vredesskålar över jorden."


text:
Den femte tömde sin skål över vilddjurets tron, och dess rike lades i mörker. Människorna bet sig i tungan av smärtan


text:
och hädade himlens Gud för sina plågor och sina bölder. Men de omvände sig inte från sina gärningar.


text:
Den sjätte tömde sin skål över den stora floden Eufrat, och dess vatten torkade ut så att vägen öppnades för kungarna från Östern.


text:
Och jag såg att det ur drakens mun och ur vilddjurets mun och ur den falske profetens mun kom tre orena andar som liknade paddor.


text:
De är onda andar som gör tecken, och de drar ut till kungarna i hela världen för att samla dem till striden på Guds, den Allsmäktiges, stora dag. –


text:
<J>"Se, jag kommer som en tjuv. Salig är den som vakar och bevarar sina kläder, så att han inte går naken och man ser hans skam." –</J>


text:
Den sjunde tömde sin skål över luften. Och en stark röst gick ut från tronen i templet: "Det har skett."


text:
Och det kom blixtar och dån och åska och en så stor jordbävning att något liknande aldrig har hänt så länge människan har funnits på jorden, så stor och väldig var jordbävningen.


text:
Den stora staden rämnade i tre delar, och folkens städer störtade samman. Gud kom ihåg det stora Babylon och räckte det bägaren med sin stränga vredes vin.


text:
Och den förste gick bort och tömde sin skål över jorden, och onda och svåra bölder slog upp på de människor som hade vilddjurets märke och som tillbad dess bild.


text:
Stora hagel, tunga som talenter <f>[#1]</f> , föll från himlen över människorna, och de hädade Gud för hagelplågan eftersom den var mycket svår.


text:
Den andre tömde sin skål över havet, och havet förvandlades till blod som från en död, och allt liv i havet dog.


text:
Och jag hörde vattnens ängel säga: "Rättfärdig är du som är och som var, du Helige, för att du fällt denna dom.


text:
De spillde heligas och profeters blod, och därför har du gett dem blod att dricka. Det är de värda."


text:
Människorna brändes av stark hetta och hädade Guds namn, han som har makt över dessa plågor. Men de omvände sig inte så att de gav honom äran.


text:
En av de sju änglarna med de sju skålarna kom och talade med mig och sade: "Kom, jag ska visa dig domen över den stora skökan som tronar på väldiga vatten.


text:
Fem har fallit, en är, och en har inte kommit än. Och när han kommer ska han bara bli kvar en kort tid.


text:
Vilddjuret som var och inte är, han är själv den åttonde men hör till de sju, och han går mot fördärvet.


text:
Och de tio hornen du såg är tio kungar som ännu inte har fått något rike. Men tillsammans med vilddjuret får de makt att för en timme regera som kungar.


text:
De ska strida mot Lammet, men Lammet ska besegra dem tillsammans med sina kallade, utvalda och troende, eftersom han är herrarnas Herre och kungarnas Kung."


text:
Och han sade till mig: "Vattnen som du såg där skökan tronar, det är folk och människomassor och länder och språk.


text:
Och de tio hornen du såg och vilddjuret, de ska hata skökan och göra henne utblottad och naken. De ska äta hennes kött och bränna upp henne i eld,


text:
för Gud har ingett dem tanken att utföra hans plan och med ett och samma sinne ge sin kungamakt åt vilddjuret tills Guds ord har gått i uppfyllelse.


text:
I Anden förde han mig bort till en öken. Och jag såg en kvinna som satt på ett scharlakansrött vilddjur, fullt av hädiska namn och med sju huvuden och tio horn.


text:
Kvinnan var klädd i purpur och scharlakan <f>[#1]</f> och smyckad med guld och ädelstenar och pärlor. I handen hade hon en guldbägare, full av skändligheter och smuts från hennes otukt.


text:
På hennes panna var skrivet ett namn, en hemlighet: "Det stora Babylon, mor till jordens skökor och skändligheter."


text:
Och jag såg att kvinnan var berusad av de heligas blod, av Jesu vittnens blod. Och när jag såg henne blev jag djupt förundrad.


text:
Och ängeln sade till mig: "Varför är du så förundrad? Jag ska säga dig hemligheten med kvinnan och vilddjuret som bär henne och som har de sju huvudena och de tio hornen.


text:
Vilddjuret som du såg, det var och är inte mer, men det ska komma upp ur avgrunden och gå mot fördärvet. De av jordens invånare som inte har sina namn skrivna i livets bok sedan världens skapelse ska förundras när de ser vilddjuret, eftersom det var och inte är men ska komma.


text:
Här krävs ett sinne med vishet: de sju huvudena är sju berg som kvinnan sitter på. De är också sju kungar.


text:
Sedan såg jag en annan ängel komma ner från himlen med stor makt, och jorden lystes upp av hans härlighet.


text:
Skrämda av hennes plåga står de på avstånd och säger: Ve, ve, du stora stad! Babylon, du mäktiga stad! På en enda timme kom domen över dig.


text:
laster av guld och silver, ädelstenar och pärlor, fint linne och purpur, siden och scharlakan, allt slags tujaträ <f>[#1]</f> och alla slags föremål av elfenben och dyrbara träslag och brons och järn och marmor,


text:
dessutom kanel och salvor, rökelse och myrra <f>[#1]</f> och parfymer, vin och olja, fint mjöl och säd, boskap och får, hästar och vagnar och människors kroppar och själar.


text:
Frukten som din själ längtade efter har försvunnit från dig. All lyx och glans har du förlorat, och man ska aldrig mer finna den.


text:
Köpmännen som hade handlat med detta och blivit rika genom henne ska stå där på avstånd, skrämda av hennes plåga, och gråta och klaga:


text:
Ve, ve, du stora stad som var klädd i linne, purpur och scharlakan och smyckad med guld, ädelstenar och pärlor!


text:
På en enda timme har all denna rikedom ödelagts. Alla kaptener och alla kustfarare och sjömän och alla som arbetar till sjöss, alla stod de på avstånd


text:
Och de strödde jord över sina huvuden och grät och klagade högljutt: Ve, ve över den stora staden där alla som hade fartyg på havet blev rika genom dess rikedom! På en enda timme blev den ödelagd.


text:
Och han ropade med stark röst: "Fallet, fallet är det stora Babylon! Det har blivit en boning för onda andar, ett tillhåll för alla orena andar, ett näste för alla orena och avskyvärda fåglar.


text:
Gläd dig över den, du himmel och ni heliga och ni apostlar och profeter, för Gud har dömt den och gett er upprättelse."


text:
Och en väldig ängel tog upp en sten, stor som en kvarnsten, och slungade den i havet och sade: "Så ska Babylon, den stora staden, störtas med våldsam kraft, och man ska aldrig mer finna den.


text:
Aldrig mer ska ljudet av harpspelare och sångare och flöjtblåsare och trumpetare höras i dig, och aldrig mer ska hantverkare av olika slag finnas i dig. Aldrig mer ska ljudet av en kvarnsten höras i dig,


text:
och aldrig mer ska en lampas sken lysa i dig. Och aldrig mer ska rösten av brudgum och brud höras i dig. Dina köpmän var jordens stormän, för alla folk blev förledda genom din häxkonst.


text:
Alla folk har druckit av hennes otukts vredesvin, och jordens kungar har horat med henne, och jordens köpmän har blivit rika av hennes omåttliga lyx <f>[#1]</f> "


text:
Och jag hörde en annan röst från himlen: "Gå ut från henne, mitt folk, så att ni inte deltar i hennes synder och drabbas av hennes plågor.


text:
Ge henne lika för lika, ge henne dubbelt igen för vad hon har gjort. Häll upp dubbelt åt henne i bägaren som hon har blandat.


text:
Ge henne lika mycket plåga och sorg som hon har skaffat sig ära och lyx, för hon säger i sitt hjärta: Jag tronar som drottning, jag är inte änka och ska aldrig behöva känna någon sorg.


text:
Därför ska hennes plågor komma på en och samma dag: död och sorg och svält, och hon ska brännas upp i eld. Mäktig är Herren Gud som har dömt henne.


text:
Jordens kungar, som har horat med henne och levt i lyx, ska gråta och sörja över henne när de ser röken från den eld där hon brinner.


text:
Sedan hörde jag liksom en stark röst från en stor skara i himlen: <br/> <pb/><t>"Halleluja! <f>[#1]</f> </t><t>Frälsningen och äran och makten tillhör vår Gud,</t> 


text:
Jag föll då ner för hans fötter för att tillbe honom, men han sade till mig: "Gör inte så! Jag är bara en medtjänare till dig och dina bröder som har Jesu vittnesbörd. Gud ska du tillbe. Jesu vittnesbörd är profetians ande." 


text:
Och jag såg himlen öppen, och se: en vit häst, och han som satt på den heter Trofast och Sann, och han dömer och strider i rättfärdighet.


text:
Hans ögon var som eldslågor, och på sitt huvud bar han många kronor. Han hade ett namn skrivet som ingen känner utom han själv,


text:
Ur hans mun kom ett skarpt svärd som han ska slå folken med, och han ska styra dem med järnspira, och han trampar Guds, den Allsmäktiges, stränga vredes vinpress.


text:
Och jag såg en ängel som stod i solen och ropade med stark röst till alla fåglar som flög uppe på himlen: "Kom och samlas till Guds stora måltid,


text:
så ska ni få äta kött av kungar och befälhavare och mäktiga män, kött av hästar och deras ryttare och kött av alla människor, fria och slavar, små och stora."


text:
Och jag såg vilddjuret och jordens kungar och deras härar samlade till strid mot ryttaren på hästen och mot hans här.


text:
<pb/><t>för hans domar</t><t>är sanna och rätta.</t><t>Han har dömt den stora skökan</t><t>som fördärvade jorden</t><t>med sin otukt</t><t>och straffat henne</t><t>för sina tjänares blod." <br/>


text:
Och vilddjuret greps tillsammans med den falske profeten, som hade gjort tecken inför vilddjuret och därigenom förlett dem som tagit emot vilddjurets märke och tillbett dess bild. Båda kastades levande i eldsjön som brinner av svavel.


text:
De andra dödades med svärdet som gick ut ur ryttarens mun, och alla fåglarna åt sig mätta av deras kött.


text:
Och de tjugofyra äldste och de fyra varelserna föll ner och tillbad Gud som sitter på tronen och sade: "Amen. Halleluja!"


text:
Och från tronen kom en röst som sade: <br/> <pb/><t>"Prisa vår Gud,</t><t>alla hans tjänare,</t><t>ni som vördar honom,</t><t>både små och stora!" <br/>


text:
Och jag hörde liksom rösten från en stor skara, som bruset av väldiga vatten och dånet av kraftig åska, och de sade: <br/> <pb/><t>"Halleluja!</t><t>Herren vår Gud den Allsmäktige</t><t>är nu kung.</t> 


text:
<pb/><t>Låt oss glädjas och jubla</t><t>och ge honom äran,</t><t>för Lammets bröllop har kommit</t><t>och hans brud har gjort sig redo.</t> 


text:
<pb/><t>Skinande rent linne</t><t>har hon fått att klä sig i." <br/> Linnet är de heligas rättfärdighet <f>[#1]</f> 


text:
Och ängeln sade till mig: "Skriv! Saliga är de som är bjudna till Lammets bröllopsmåltid." Och han tillade: "Dessa Guds ord är sanna."


text:
<J>Skriv till ängeln <f>[#1]</f> för församlingen i Efesos: Så säger han som håller de sju stjärnorna i sin högra hand, han som vandrar bland de sju ljusstakarna av guld:</J>


text:
<J>Var inte rädd för vad du ska få utstå. Se, djävulen kommer att sätta några av er i fängelse för att ni ska prövas, och ni kommer att lida i tio dagar. Var trogen intill döden, så ska jag ge dig livets krona.</J>


text:
<J>Du som har öron, hör vad Anden säger till församlingarna! Den som segrar ska inte skadas av den andra döden.</J>


text:
<J>Och skriv till ängeln för församlingen i Pergamon: Så säger han som har det skarpa tveeggade svärdet:</J>


text:
<J>Jag vet var du bor, där Satan har sin tron <f>[#1]</f> Och du håller fast vid mitt namn och har inte förnekat tron på mig, inte ens under dagarna då Antipas, mitt trogna vittne, blev mördad hos er där Satan bor.</J>


text:
<J><f>[#1]</f> Men jag har en sak emot dig: att du har några där som håller fast vid Bileams lära, <f>[#2]</f> han som lärde Balak att gillra en fälla för Israels barn så att de åt kött från avgudaoffer och var otrogna.</J>


text:
<J>Du som har öron, hör vad Anden säger till församlingarna! Den som segrar ska jag ge av det dolda mannat <f>[#1]</f> Och jag ska ge honom en vit sten, <f>[#2]</f> och på stenen är skrivet ett nytt namn som ingen känner utom den som får det.</J>


text:
<J>Och skriv till ängeln för församlingen i Tyatira: Så säger Guds Son, han som har ögon som eldslågor och fötter som skinande brons:</J>


text:
<J>Jag känner dina gärningar, din kärlek och din tro, ditt tjänande och din uthållighet, och jag vet att dina sista gärningar är fler än de första.</J>


text:
<J>Jag känner dina gärningar, ditt arbete och din uthållighet. Jag vet att du inte kan tåla onda människor. Du har prövat dem som kallar sig apostlar men inte är det, och du har funnit att de är lögnare.</J>


text:
<J>Men jag har en sak emot dig: att du tolererar kvinnan Isebel <f>[#1]</f> , hon som kallar sig profetissa och undervisar och förleder mina tjänare till att vara otrogna och äta kött från avgudaoffer.</J>


text:
<J>Nu lägger jag henne på sjukbädden, och de som är otrogna med henne ska få svåra plågor om de inte omvänder sig från hennes gärningar.</J>


text:
<J>Jag ska döda hennes barn <f>[#1]</f> , och alla församlingarna ska inse att jag är den som rannsakar hjärtan och njurar <f>[#2]</f> Och jag ska ge åt var och en av er efter hans gärningar.</J>


text:
<J>Men till er andra i Tyatira, ni som inte har den läran och inte har lärt känna Satans djupheter <f>[#1]</f> , som man kallar det, till er säger jag: Jag lägger inte på er någon annan börda.</J>


text:
<J>Den som segrar och håller fast vid mina gärningar ända till slutet, honom ska jag ge makt över folken.</J>


text:
<J>Kom därför ihåg varifrån du har fallit, och vänd om och gör dina första gärningar. Annars, om du inte vänder om, kommer jag till dig och flyttar din ljusstake från dess plats.</J>


text:
<J>Men den fördelen har du: att du hatar nikolaiternas gärningar <f>[#1]</f> som också jag hatar.</J>


text:
<J>Du som har öron, hör vad Anden säger till församlingarna! Åt den som segrar ska jag ge att äta av livets träd som står i Guds paradis.</J>


text:
<J>Och skriv till ängeln för församlingen i Smyrna: Så säger den förste och den siste, han som var död och som lever igen:</J>


text:
<J>Jag känner ditt lidande och din fattigdom – men du är rik! – och hur du hånas av dem som kallar sig judar men inte är annat än en Satans synagoga.</J>


text:
Och djävulen som hade förlett dem kastades i sjön av eld och svavel där också vilddjuret och den falske profeten är. Och de ska plågas dag och natt i evigheters evighet. 


text:
Och jag såg en stor vit tron och honom som satt på den. För hans ansikte flydde jord och himmel, och det fanns ingen plats för dem.


text:
Och jag såg de döda, stora och små, stå inför tronen. Och böcker öppnades, och ännu en bok öppnades, livets bok. Och de döda dömdes efter sina gärningar, efter det som stod skrivet i böckerna.


text:
Och havet gav igen de döda som fanns i det, och döden och helvetet gav igen de döda som fanns i dem, och var och en dömdes efter sina gärningar. <f>[#1]</f> 


text:
Sedan kastade ängeln honom i avgrunden och stängde och förseglade den över honom, för att han inte mer skulle förleda folken förrän de tusen åren nått sitt slut. Därefter ska han släppas lös för en kort tid.


text:
Och jag såg troner, och de som satt på dem fick rätt att döma. Och jag såg själarna av dem som hade blivit halshuggna för Jesu vittnesbörd och Guds ord och som inte hade tillbett vilddjuret och dess bild eller tagit emot märket på sin panna eller sin hand. De levde och regerade med Kristus i tusen år.


text:
Salig och helig är den som har del i den första uppståndelsen. Över dem har den andra döden ingen makt, utan de ska vara Guds och Kristi präster och regera med honom i tusen år.


text:
Och han ska gå ut för att förleda folken vid jordens fyra hörn, Gog och Magog, och samla dem till striden. Deras antal är som havets sand.


text:
De drog upp över hela jordens vidd och omringade de heligas läger och den älskade staden. Men eld kom ner från himlen och förtärde dem.


text:
Och jag såg en ny himmel och en ny jord. Den första himlen och den första jorden var borta, och havet fanns inte mer.


text:
Och han förde mig i Anden upp på ett stort och högt berg och visade mig den heliga staden Jerusalem, som kom ner från himlen, från Gud.


text:
Staden hade en stor och hög mur med tolv portar, och vid portarna fanns tolv änglar. Där var också namn inskrivna: namnen på Israels barns tolv stammar.


text:
Och han som talade till mig hade en mätstång av guld för att mäta staden och dess portar och dess mur.


text:
Staden bildade en fyrkant och var lika lång som den var bred. Och han mätte upp den med mätstången till tolv tusen stadier. <f>[#1]</f> Dess längd och bredd och höjd var lika.


text:
Han mätte också dess mur till etthundrafyrtiofyra alnar <f>[#1]</f> efter människors mått, som också är änglars.


text:
Stadsmurens grundstenar var smyckade med alla slags ädelstenar <f>[#1]</f> Den första grundstenen var en jaspis, den andra en safir, den tredje en kalcedon, den fjärde en smaragd,


text:
Och jag såg den heliga staden, det nya Jerusalem, komma ner från himlen, från Gud, redo som en brud som är smyckad för sin man.


text:
den femte en sardonyx, den sjätte en karneol, den sjunde en krysolit, den åttonde en beryll, den nionde en topas, den tionde en krysopras, den elfte en hyacint och den tolfte en ametist.


text:
De tolv portarna bestod av tolv pärlor, och varje port var gjord av en enda pärla. Och stadens gata var av rent guld, som genomskinligt glas.


text:
Staden behöver inte sol eller måne för att få ljus, för Guds härlighet lyser upp den och dess lampa är Lammet.


text:
Aldrig ska något orent komma in i den, och inte heller den som ägnar sig åt skändlighet och lögn, utan bara de som är skrivna i livets bok som tillhör Lammet.


text:
Och jag hörde en stark röst från tronen: "Se! Nu står Guds boning <f>[#1]</f> bland människorna. Han ska bo hos dem, och de ska vara hans folk, <f>[#2]</f> och Gud själv ska vara hos dem.


text:
Och han ska torka alla tårar från deras ögon. Döden ska inte finnas mer, och ingen sorg och ingen gråt och ingen plåga, för det som förr var är borta."


text:
Och han som satt på tronen sade: "Se, jag gör allting nytt." Och han sade: "Skriv, för dessa ord är trovärdiga och sanna."


text:
Sedan sade han till mig: "Det har skett. Jag är A och O, begynnelsen och änden. Åt den som törstar ska jag fritt ge ur källan med livets vatten.


text:
Men de fega, de otroende och de skändliga, mördarna och de sexuellt omoraliska, ockultisterna, avgudadyrkarna och alla lögnare, de ska få sin del i sjön som brinner av eld och svavel. Detta är den andra döden." 


text:
En av de sju änglarna med de sju skålarna som var fyllda med de sju sista plågorna kom och talade till mig och sade: "Kom, jag ska visa dig bruden, Lammets hustru."


text:
Och han visade mig en flod med livets vatten, klar som kristall, som går ut från Guds och Lammets tron.


text:
Den orättfärdige ska fortsätta göra orätt och den orene fortsätta orena sig, och den rättfärdige ska fortsätta göra det rätta och den helige fortsätta helga sig."


text:
<J>"Se, jag kommer snart, och jag har min lön med mig för att ge åt var och en efter hans gärningar.</J>


text:
<J>Saliga är de som tvättar sina kläder så att de får rätt till livets träd och får komma in genom portarna till staden.</J>


text:
<J>Men utanför är hundarna och ockultisterna, de sexuellt omoraliska och mördarna, avgudadyrkarna och alla som älskar lögnen och ägnar sig åt den.</J>


text:
<J>Jag, Jesus, har sänt min ängel för att vittna om allt detta för er i församlingarna. Jag är Davids rotskott och ättling, den klara morgonstjärnan."</J>


text:
Och Anden och bruden säger: "Kom!" Och den som hör det ska säga: "Kom!" Och den som törstar ska komma, och den som vill ska fritt få ta emot livets vatten.


text:
För alla som hör profetians ord i denna bok betygar jag: Om någon lägger något till dessa ord, ska Gud lägga på honom de plågor som beskrivs i denna bok.


text:
Och om någon tar bort något från orden i denna profetias bok, ska Gud ta ifrån honom hans del i livets träd och i den heliga staden som beskrivs i denna bok.


text:
Mitt på stadens gata, på båda sidor om floden, står livets träd. <f>[#1]</f> Det bär frukt tolv gånger, varje månad ger det sin frukt, och trädets löv ger läkedom åt folken.


text:
Och ingen förbannelse ska finnas mer. Guds och Lammets tron ska stå i staden, och hans tjänare ska tjäna honom.


text:
Ingen natt ska finnas mer, och de behöver inte lampors sken eller solens ljus, för Herren Gud ska lysa över dem. Och de ska regera som kungar i evigheters evighet.


text:
Och han sade till mig: "Dessa ord är trovärdiga och sanna. Herren, profeternas andars Gud, har sänt sin ängel för att visa sina tjänare vad som snart måste ske." 


text:
Jag, Johannes, är den som har hört och sett detta. Och när jag hade hört och sett det, föll jag ner för att tillbe framför fötterna på ängeln som hade visat detta för mig.


text:
Men han sade till mig: "Gör inte så! Jag är bara en medtjänare till dig och dina bröder profeterna och till dem som håller fast vid orden i denna bok. Gud ska du tillbe."


text:
<J>Och skriv till ängeln för församlingen i Sardes: Så säger han som har Guds sju andar och de sju stjärnorna: Jag känner dina gärningar. Du har namn om dig att du lever, men du är död.</J>


text:
<J>Eftersom du har bevarat mitt ord om uthållighet <f>[#1]</f> ska jag bevara och rädda dig ur prövningens stund som ska komma över hela världen för att pröva jordens invånare.</J>


text:
<J>Den som segrar ska jag göra till en pelare i min Guds tempel, och han ska aldrig mer lämna det. På honom ska jag skriva min Guds namn och namnet på min Guds stad, det nya Jerusalem som kommer ner från himlen, från min Gud, och mitt eget nya namn.</J>


text:
<J>Och skriv till ängeln för församlingen i Laodicea: Så säger han som är Amen <f>[#1]</f> , det trovärdiga och sanna vittnet, upphovet till <f>[#2]</f> Guds skapelse:</J>


text:
<J>Jag känner dina gärningar. Du är varken kall eller varm. Jag skulle önska att du vore kall eller varm!</J>


text:
<J>Du säger: Jag är rik, jag har fått rikedom och behöver ingenting. Och du förstår inte att just du är eländig, ynklig, fattig, blind och naken.</J>


text:
<J>Jag råder dig att köpa guld av mig som är renat i eld så att du blir rik, och vita kläder att skyla dig med så att din skamliga nakenhet inte syns, och salva <f>[#1]</f> att smörja dina ögon med så att du kan se.</J>


text:
<J>Vakna upp och stärk det som är kvar och som var nära att dö, för jag har inte funnit dina gärningar fullkomliga inför min Gud.</J>


text:
<J>Se, jag står vid dörren och knackar. Om någon hör min röst och öppnar dörren, ska jag gå in till honom och hålla måltid med honom och han med mig.</J>


text:
<J>Den som segrar ska jag låta sitta hos mig på min tron, liksom jag själv har segrat och sitter hos min Far på hans tron.</J>


text:
<J>Kom därför ihåg vad du har tagit emot och hört, håll fast vid det och vänd om. Om du inte håller dig vaken ska jag komma som en tjuv, och du ska inte veta vilken stund jag kommer över dig.</J>


text:
<J>Men du har några få i Sardes som inte har smutsat ner sina kläder, och de ska vandra med mig i vita kläder, för de är värdiga.</J>


text:
<J>Den som segrar ska alltså bli klädd i vita kläder, och jag ska aldrig stryka hans namn ur livets bok utan kännas vid hans namn inför min Far och hans änglar.</J>


text:
<J>Och skriv till ängeln för församlingen i Filadelfia: Så säger han som är helig och sann, han som har Davids nyckel, han som öppnar så att ingen kan stänga och stänger så att ingen kan öppna:</J>


text:
<J>Jag känner dina gärningar. Se, jag har ställt en dörr öppen för dig som ingen kan stänga, för din kraft är liten och du har hållit fast vid mitt ord och inte förnekat mitt namn.</J>


text:
<J>Se, jag överlämnar åt dig några från Satans synagoga, några som kallar sig judar men inte är det utan ljuger. Jag ska få dem att komma och falla ner inför dina fötter, och de ska förstå att jag älskar dig.</J>


text:
då faller de tjugofyra äldste ner inför honom som sitter på tronen och tillber honom som lever i evigheters evighet. De lägger ner sina kronor inför tronen och säger: <br/>


text:
<pb/><t>"Värdig är du,</t><t>vår Herre och Gud,</t><t>att ta emot lov och ära och makt,</t><t>för du har skapat allt.</t><t>Genom din vilja kom det till</t><t>och blev skapat."


text:
Och han som satt där liknade en ädelsten, som jaspis och karneol <f>[#1]</f> , och runt omkring tronen fanns en regnbåge som liknade smaragd.


text:
Runt omkring tronen stod tjugofyra troner, och på tronerna satt tjugofyra äldste klädda i vita kläder och med kronor av guld på huvudet.


text:
Och från tronen kom blixtar och dån och åska, och framför tronen brann sju facklor som är Guds sju andar.


text:
Framför tronen låg liksom ett hav av glas, som av kristall. Mitt för tronen och runt omkring den stod fyra varelser som hade fullt med ögon framtill och baktill.


text:
Den första varelsen liknade ett lejon, den andra en ung tjur, den tredje hade ett ansikte som en människa och den fjärde liknade en flygande örn.


text:
Var och en av de fyra varelserna hade sex vingar och fullt med ögon runt om och på insidan <f>[#1]</f> Dag och natt säger de utan uppehåll: <br/> <pb/><t>"Helig, helig, helig</t><t>är Herren Gud Allsmäktig,</t><t>han som var och som är</t><t>och som kommer." <br/>


text:
Och när varelserna prisar och ärar och tackar honom som sitter på tronen och som lever i evigheters evighet,


text:
Och jag såg i högra handen på honom som satt på tronen en bokrulle med skrift på både insidan och utsidan, förseglad med sju sigill <f>[#1]</f> 


text:
<pb/><t>Du har gjort dem</t><t>till ett kungarike</t><t>och till präster åt vår Gud,</t><t>och de ska regera på jorden." <br/>


text:
Och jag såg, och jag hörde rösten av många änglar runt tronen och varelserna och de äldste. Deras antal var tiotusen gånger tiotusen och tusen gånger tusen,


text:
och de sade med stark röst: <br/> <pb/><t>"Lammet som blev slaktat</t><t>är värdigt att ta emot</t><t>makten, rikedomen, visheten,</t><t>kraften, äran, härligheten</t><t>och lovsången!" <br/>


text:
Och allt skapat i himlen och på jorden och under jorden och på havet och allt som finns i dem hörde jag säga: <br/> <pb/><t>"Honom som sitter på tronen,</t><t>honom och Lammet</t><t>tillhör lovsången och äran</t><t>och härligheten och makten</t><t>i evigheters evighet!" <br/>


text:
Och jag såg en väldig ängel som ropade med stark röst: "Vem är värdig att öppna bokrullen och bryta dess sigill?"


text:
Och jag grät bittert över att det inte fanns någon som var värdig att öppna bokrullen eller se in i den.


text:
<f>[#1]</f> Men en av de äldste sade till mig: "Gråt inte! Se, Lejonet av Juda stam, Davids rotskott, har segrat. Han kan öppna bokrullen och dess sju sigill." 


text:
Och jag såg: i mitten mellan tronen och de fyra varelserna och de äldste stod ett Lamm <f>[#1]</f> , som såg ut att ha blivit slaktat. Det hade sju horn <f>[#2]</f> och sju ögon, som är Guds sju andar utsända över hela jorden.


text:
Och när det tog bokrullen, föll de fyra varelserna och de tjugofyra äldste ner inför Lammet. Var och en hade en harpa och skålar av guld fulla med rökelse, som är de heligas böner. 


text:
Och de sjöng en ny sång: <br/> <pb/><t>"Du är värdig att ta bokrullen</t><t>och bryta dess sigill,</t><t>för du har blivit slaktad,</t><t>och med ditt blod</t><t>har du friköpt människor åt Gud</t><t>av alla stammar och språk</t><t>och länder och folk.</t> 


text:
Och jag såg när Lammet bröt ett av de sju sigillen. Då hörde jag en av de fyra varelserna säga med en röst som åskan: "Kom!"


text:
De ropade med stark röst: "Herre, du som är helig och sann! Hur länge ska det dröja innan du dömer jordens invånare och straffar dem för vårt blod?"


text:
Och var och en av dem fick en vit dräkt, och de blev tillsagda att vila ännu en liten tid, tills deras medtjänare och bröder, som skulle dödas liksom de, hade blivit fulltaliga.


text:
Och jag såg när Lammet bröt det sjätte sigillet. Då blev det en stor jordbävning. Solen blev svart som en sorgdräkt <f>[#1]</f> , och hela månen blev som blod.


text:
Himlens stjärnor föll ner på jorden, som när fikonträdet fäller sina omogna frukter när det skakas av en kraftig vind.


text:
Och himlen försvann som när en bokrulle rullas ihop, och alla berg och öar flyttades från sina platser.


text:
Och jordens kungar, stormännen och befälhavarna, de rika och mäktiga och alla slavar och fria gömde sig i hålor och bland bergens klippor,


text:
och de sade till bergen och klipporna: "Fall över oss och göm oss för honom som sitter på tronen och för Lammets vrede!


text:
Jag såg, och se: en vit häst, och han som satt på den hade en båge. Han fick en segerkrans, och han drog ut som segerherre för att segra.


text:
En annan häst kom ut, en eldröd, och han som satt på den fick makt att ta bort freden från jorden så att människor skulle slakta varandra. Och han fick ett stort svärd.


text:
När Lammet bröt det tredje sigillet, hörde jag den tredje varelsen säga: "Kom!" Och jag såg, och se: en svart häst, och han som satt på den hade en våg i sin hand.


text:
Och jag hörde liksom en röst mitt bland de fyra varelserna: "Ett mått vete för en denar och tre mått korn för en denar <f>[#1]</f> , men oljan och vinet får du inte skada."


text:
Och jag såg, och se: en gulblek häst, och han som satt på den hette Döden, och helvetet <f>[#1]</f> följde honom. De fick makt över en fjärdedel av jorden, att döda med svärd och med svält och med pest och genom jordens vilda djur.


text:
När Lammet bröt det femte sigillet, såg jag under altaret själarna av dem som hade blivit slaktade för Guds ord och för vittnesbördet som de hade.


text:
<f>[#1]</f> Sedan såg jag fyra änglar stå vid jordens fyra hörn och hålla tillbaka jordens fyra vindar så att ingen vind skulle blåsa över jorden eller havet eller något träd.


text:
och de ropade med stark röst: <br/> <pb/><t>"Frälsningen tillhör vår Gud,</t><t>som sitter på tronen,</t><t>och Lammet!" <br/>


text:
Och alla änglarna stod runt tronen och de äldste och de fyra varelserna, och de föll ner på sina ansikten inför tronen och tillbad Gud


text:
och sade: <br/> <pb/><t>"Amen!</t><t>Lovsången, härligheten,</t><t>visheten, tacksägelsen,</t><t>äran, makten och kraften</t><t>tillhör vår Gud</t><t>i evigheters evighet.</t><t>Amen." <br/>


text:
En av de äldste frågade mig: "Dessa som är klädda i vita kläder, vilka är de och varifrån kommer de?"


text:
Jag svarade: "Min herre, du vet det." Då sade han till mig: "Det är de som kommer ur den stora nöden. De har tvättat sina kläder och gjort dem vita i Lammets blod.


text:
Därför står de inför Guds tron och tjänar honom dag och natt i hans tempel, och han som sitter på tronen ska breda ut sin boning <f>[#1]</f> över dem.


text:
De ska aldrig mer hungra och aldrig mer törsta, och varken solen eller någon annan hetta ska drabba dem,


text:
för Lammet mitt på tronen <f>[#1]</f> ska vara deras herde. Han ska leda dem till livets vattenkällor, och Gud ska torka alla tårar från deras ögon."


text:
Och jag såg en annan ängel som kom upp från öster med den levande Gudens sigill <f>[#1]</f> Han ropade med stark röst till de fyra änglarna som hade fått makt att skada jorden och havet:


text:
Och jag hörde antalet av dem som hade fått sigillet, etthundrafyrtiofyra tusen <f>[#1]</f> från Israels alla stammar:</t> 


text:
<pb/><t>av Juda stam tolv tusen</t><t>som fått sigillet, <pb/><t>av Rubens stam tolv tusen, <pb/><t>av Gads stam tolv tusen,</t> 


text:
<pb/><t>av Ashers stam tolv tusen, <pb/><t>av Naftalis stam tolv tusen, <pb/><t>av Manasses stam tolv tusen,</t> 


text:
<pb/><t>av Simeons stam tolv tusen, <pb/><t>av Levis stam tolv tusen, <pb/><t>av Isaskars stam tolv tusen,</t> 


text:
<pb/><t>av Sebulons stam tolv tusen, <pb/><t>av Josefs stam tolv tusen <pb/><t>och av Benjamins stam tolv tusen</t><t>som fått sigillet. 


text:
Därefter såg jag, och se: en stor skara som ingen kunde räkna, av alla folk och stammar och länder och språk. De stod inför tronen och inför Lammet, klädda i vita kläder och med palmblad <f>[#1]</f> i sina händer,


text:
Den tredje ängeln blåste i sin basun. Då föll en stor stjärna från himlen, brinnande som en fackla, och den föll över en tredjedel av floderna och vattenkällorna.


text:
Stjärnans namn är Malört. En tredjedel av vattnen förvandlades till malört <f>[#1]</f> , och många människor dog av vattnet som hade blivit bittert.


text:
Den fjärde ängeln blåste i sin basun. Då träffades en tredjedel av solen och en tredjedel av månen och en tredjedel av stjärnorna, så att en tredjedel av dem förmörkades och dagen förlorade en tredjedel av sitt ljus, och natten likaså.


text:
Och jag såg, och jag hörde en örn som flög uppe på himlen och ropade med stark röst: "Ve, ve, ve över jordens invånare för de basunstötar som är kvar, när de tre andra änglarna blåser i sina basuner!"


text:
Och en annan ängel kom och ställde sig vid altaret med ett rökelsekar av guld. Han fick mycket rökelse att lägga tillsammans med alla de heligas böner på guldaltaret framför tronen.


text:
Och ängeln tog rökelsekaret, fyllde det med elden från altaret och kastade ner det på jorden, och det blev åska, dån och blixtar och jorden skakade.


text:
Den första ängeln blåste i sin basun. Då kom hagel och eld, blandat med blod, och kastades ner på jorden. En tredjedel av jorden brann upp, och en tredjedel av träden brann upp, och allt grönt gräs brann upp.


text:
Den andra ängeln blåste i sin basun. Då var det som om ett stort brinnande berg kastades i havet. En tredjedel av havet förvandlades till blod,


text:
Den femte ängeln blåste i sin basun. Och jag såg en stjärna som hade fallit från himlen <f>[#1]</f> ner på jorden, och den fick nyckeln till avgrund- ens brunn.


text:
De hade stjärtar och gaddar som skorpioner, och i stjärten låg deras makt att skada människorna i fem månader.


text:
Som kung över sig har de avgrundens ängel, som på hebreiska kallas Abaddon och på grekiska Apollyon. <f>[#1]</f> 


text:
Den sjätte ängeln blåste i sin basun. Och jag hörde en röst från de fyra hornen på guldaltaret inför Gud,


text:
och den sade till den sjätte ängeln som hade basunen: "Släpp lös de fyra änglar som är bundna vid den stora floden Eufrat <f>[#1]</f> "


text:
Och de fyra änglarna som hade hållits redo för den timmen och den dagen och den månaden och det året släpptes lösa för att döda en tredjedel av människorna.


text:
Och så här såg jag hästarna och deras ryttare i min syn: ryttarna hade eldröda, mörkblå och svavelgula bröstpansar, och hästarna hade huvuden som lejon, och ur deras munnar kom eld och rök och svavel.


text:
Av dessa tre plågor dödades en tredjedel av människorna, av elden och röken och svavlet som kom ur deras munnar.


text:
Hästarnas makt ligger i deras mun och deras svansar, för deras svansar liknar ormar och har huvuden, och med dessa gör de skada.


text:
Den öppnade avgrundens brunn, och rök steg upp ur brunnen som röken från en stor ugn, och solen och luften förmörkades av röken från brunnen.


text:
Resten av människorna, de som inte dödades av dessa plågor, omvände sig ändå inte från sina händers verk. De slutade inte att tillbe onda andar och avgudabilder av guld, silver, brons, sten och trä som varken kan se eller höra eller gå,


text:
De blev tillsagda att inte skada markens gräs eller någon grönska eller något träd, utan bara de människor som inte hade Guds sigill på pannan.


text:
De fick inte rätt att döda dem, men de fick plåga dem i fem månader, och smärtan från dem var som smärtan när en skorpion sticker en människa.


text:
I de dagarna ska människorna söka döden men inte finna den, de ska längta efter att dö men döden ska fly ifrån dem.


text:
Gräshopporna såg ut som hästar rustade till strid. På sina huvuden hade de något som liknade kronor av guld, och deras ansikten var som människors ansikten.


text:
och bröstpansar som av järn. Och dånet från deras vingar var som dånet från stridsvagnar med många hästar som stormar fram till strid.


text:
<f>[#1]</f> På den tid då domarna regerade blev det hungersnöd i landet. Då begav sig en man från Betlehem i Juda i väg med sin hustru och sina båda söner för att bo en tid i Moabs land.


text:
Men Noomi svarade dem: "Vänd tillbaka, mina döttrar. Varför skulle ni gå med mig? Har jag några fler söner i mitt moderliv som kan bli män åt er?


text:
Vänd tillbaka, mina döttrar, och gå hem. Jag är för gammal att bli gift. Och även om jag skulle tänka att jag ännu har hopp, ja, om jag så redan i natt gav mig åt en man och rent av födde söner,


text:
skulle ni då vänta på dem tills de blev vuxna? Skulle ni stänga er inne utan man? Nej, mina döttrar! Det är mycket bittrare för mig än för er, eftersom HERRENS hand har drabbat mig."


text:
Noomi sade då: "Se, din svägerska har vänt tillbaka till sitt folk och till sina gudar. Vänd också du tillbaka och följ din svägerska." <br/>


text:
Men Rut svarade: "Tvinga mig inte att lämna dig och vända tillbaka från dig. Ty dit du går vill också jag gå, och där du stannar vill också jag stanna. Ditt folk är mitt folk och din Gud är min Gud.


text:
Där du dör vill också jag dö, och där vill jag bli begravd. HERREN må straffa mig både nu och senare om något annat än döden skulle skilja mig från dig."


text:
Så gick de båda till dess att de kom till Betlehem. När de kom fram till Betlehem, kom hela staden i rörelse för deras skull, och kvinnorna sade: "Är det inte Noomi?"


text:
Mannen hette Elimelek, hans hustru Noomi och hans båda söner Mahlon och Kiljon, efratiter från Betlehem i Juda. De kom till Moabs land och stannade där.


text:
Men hon sade till dem: "Kalla mig inte Noomi, utan kalla mig Mara, <f>[#1]</f> för den Allsmäktige har gjort livet mycket bittert för mig. <br/>


text:
Rik drog jag härifrån, och tomhänt har HERREN låtit mig komma tillbaka. Varför kallar ni mig då Noomiה HERREN har vittnat mot mig, den Allsmäktige har låtit det gå illa för mig." <br/>


text:
Noomi återvände tillsammans med sin moabitiska sonhustru Rut, som hade följt med från Moabs land. Och de kom till Betlehem när kornskörden började.


text:
När de hade bott där ungefär tio år, dog också de båda sönerna, Mahlon och Kiljon, och kvinnan blev ensam kvar, utan söner och utan man.


text:
Noomi bröt upp med sina sonhustrur för att vända tillbaka från Moabs land. Ty medan hon var i Moabs land, hade hon hört att HERREN hade tagit sig an sitt folk och givit dem bröd.


text:
Hon lämnade tillsammans med sina båda sonhustrur den plats där hon hade bott. Men när de var på väg mot Juda land,


text:
Må HERREN visa godhet mot er, så som ni har gjort mot de båda döda och mot mig. Må HERREN låta er finna trygghet, var och en i sin mans hus." Och hon kysste dem. Men de brast ut i gråt,


text:
Då föll hon ner på sitt ansikte och bugade sig mot jorden och sade till honom: "Varför har du sett till mig med välvilja och tar dig an mig, fast jag är en främling?"


text:
Boas svarade henne: "Man har berättat för mig allt vad du har gjort för din svärmor efter din mans död, hur du har lämnat din far och din mor och ditt fädernesland och följt med till ett folk som du inte kände förut.


text:
HERREN skall löna dig för vad du har gjort. Ja, full lön skall tillfalla dig från HERREN, Israels Gud, som du har kommit till för att finna tillflykt under hans vingar."


text:
Hon sade: "Herre, du har varit god mot mig. Du har tröstat mig och talat till din tjänarinnas hjärta, trots att jag inte är som någon av dina tjänstekvinnor." <br/>


text:
När det var dags att äta, sade Boas till henne: "Kom hit och ät av brödet och doppa ditt brödstycke i vinättikan." Då satte hon sig vid sidan av skördemännen. Han räckte henne rostade ax, och hon åt och blev mätt och fick över.


text:
När hon sedan steg upp för att plocka ax befallde Boas sina tjänare och sade: "Låt henne också få plocka mellan kärvarna och behandla henne inte illa.


text:
Ja, ni kan till och med dra ut strån ur knipporna åt henne och låta dem ligga så att hon får plocka upp dem, och ni får inte klandra henne för det." <br/>


text:
Hon plockade ax på åkern ända till kvällen. När hon klappade ut det som hon hade plockat, var det ungefär en efa korn.


text:
Hon tog det med sig och gick in i staden, och hennes svärmor fick se vad hon hade plockat. Hon tog också fram och gav henne det hon hade fått över, sedan hon ätit sig mätt.


text:
Då sade hennes svärmor till henne: "Var har du plockat ax i dag och var har du arbetat? Välsignad vare han som har tagit sig an dig!" Då berättade hon för sin svärmor vem hon hade arbetat hos. Hon sade: "Mannen som jag i dag har arbetat hos heter Boas."


text:
Moabitiskan Rut sade till Noomi: "Låt mig gå ut på åkern och plocka ax efter någon som ser till mig med välvilja." Hon svarade henne: "Ja, gå, min dotter."


text:
Då sade Noomi till sin sonhustru: "Välsignad vare han av HERREN, som inte har tagit bort sin nåd från vare sig de levande eller de döda!" Och Noomi tillade: "Den mannen är vår nära släkting. Han är en av våra återlösare." <f>[#1]</f> <br/>


text:
Moabitiskan Rut sade: "Han sade också till mig: Håll dig till mina tjänare, tills de har bärgat hela min skörd."


text:
Då sade Noomi till sin sonhustru Rut: "Ja, det är bäst, min dotter, att du går med hans tjänstekvinnor, för på en annan åker kunde du bli antastad."


text:
Så höll hon sig till Boas tjänstekvinnor och plockade ax där till dess både kornskörden och veteskörden var avslutade. Men hon bodde hos sin svärmor.


text:
Då gick hon i väg och kom till en åker och plockade där ax efter skördemännen. Det föll sig så att åkerstycket tillhörde Boas, som var av Elimeleks släkt. <br/>


text:
Boas kom just då dit från Betlehem. " HERREN vare med er", hälsade han skördemännen. De svarade honom: "HERREN välsigne dig."


text:
Boas frågade den av sina tjänare som var tillsyningsman över skördemännen: "Vem tillhör den där unga kvinnan?"


text:
Tjänaren, som var tillsyningsman över skördemännen, svarade: "Hon är en moabitisk kvinna, som kom hit tillsammans med Noomi från Moabs land.


text:
Hon bad att få plocka och samla ax bland kärvarna efter skördemännen. Sedan hon kom hit i morse har hon hållit på ända till nu, bortsett från att hon nyss vilade en kort stund i skjulet." <br/>


text:
Då sade Boas till Rut: "Hör på mig, min dotter: Gå inte och plocka ax på någon annan åker och gå inte heller härifrån, utan håll dig till mina tjänstekvinnor här.


text:
Se efter var skördemännen arbetar på åkern och följ efter dem. Jag har förbjudit mina tjänare att röra dig. Om du blir törstig, så gå till krukorna och drick av det som mina tjänare öser upp."


text:
Ruts svärmor Noomi sade till henne: "Min dotter, jag vill försöka skaffa dig trygghet, så att det går bra för dig.


text:
Då sade han: "Välsignad är du av HERREN, min dotter! Du har nu visat ännu större trohet än förut genom att inte springa efter unga män, vare sig fattiga eller rika.


text:
Så var nu inte rädd, min dotter. Allt vad du säger vill jag göra dig. Alla i stadsporten vet att du är en ärbar kvinna.


text:
Det är sant att jag är din återlösare. Men det finns en annan återlösare, som står dig närmare än jag.


text:
Stanna nu kvar här i natt. Om han i morgon vill ta ansvaret för dig, ja, då får han göra det. Men om han inte vill det, då skall jag göra det, så sant HERREN lever. Ligg kvar här tills det blir morgon." <br/>


text:
Hon låg kvar vid hans fötter ända till morgonen. Men hon steg upp innan någon ännu kunde känna igen den andre. Han tänkte: "Det får inte bli känt att kvinnan har kommit hit till tröskplatsen."


text:
Och han sade: "Räck fram manteln som du har på dig och håll den stadigt." Hon höll fram den. Då mätte han upp sex mått korn och lade det på henne. Därefter gick hon in i staden. <br/>


text:
När hon kom till sin svärmor, frågade hon: "Hur har det gått för dig, min dotter?" Då berättade hon för henne allt vad mannen hade gjort för henne.


text:
Och hon sade: "De här sex måtten gav han mig och sade: Du skall inte komma tomhänt hem till din svärmor."


text:
Då svarade hon: "Vänta, min dotter, tills du får se hur saken utfaller. För den mannen kommer inte att ge sig någon ro, förrän han i dag fört saken till sitt slut."


text:
Det är så att Boas, vars tjänstekvinnor du har varit tillsammans med, är vår släkting. Och just i natt kastar han korn på sin tröskplats.


text:
Tvätta dig, smörj dig och kläd dig fin och gå ner till tröskplatsen. Men ge dig inte till känna för honom innan han har ätit och druckit.


text:
När han lägger sig, se då efter var han lägger sig. Gå dit och lyft upp manteln vid hans fötter och lägg dig där. Han kommer sedan själv att säga dig vad du bör göra."


text:
När Boas hade ätit och druckit och hans hjärta var glatt, gick han bort och lade sig intill sädeshögen. Då kom hon dit utan att han märkte det och hon lyfte upp manteln vid hans fötter och lade sig där.


text:
"Vem är du?" frågade han. Hon svarade: "Jag är Rut, din tjänarinna. Bred ut din mantelflik över din tjänarinna, för du är min återlösare."


text:
Boas gick upp till stadsporten och satte sig där. Då kom återlösaren förbi, den som Boas hade talat om. Boas sade: "Kom och sätt dig här, min vän." Och han kom och satte sig.


text:
Samtidigt har jag också förvärvat moabitiskan Rut, Mahlons hustru, till hustru åt mig för att uppväcka den dödes namn över hans arvslott, så att den dödes namn inte blir utrotat bland hans bröder eller ur porten till hans stad. Ni är i dag vittnen till detta."


text:
Allt folket i stadsporten liksom de äldste svarade: "Vi är vittnen. Må HERREN göra den kvinna som nu kommer till ditt hem lik Rakel och Lea, de båda som har byggt upp Israels hus. Må du bli framgångsrik i Efrata och ryktbar i Betlehem.


text:
Må ditt hus bli som Peres hus, honom som Tamar födde åt Juda, genom de avkomlingar som HERREN skall ge dig med denna unga kvinna."


text:
Boas tog Rut till sig och hon blev hans hustru. När han gick in till henne, lät HERREN henne bli havande och hon födde en son.


text:
Då sade kvinnorna till Noomi: "Välsignad vare HERREN, som i dag inte har låtit dig vara utan återlösare. Må hans namn bli prisat i Israel!


text:
Han skall ge dig nytt liv och försörja dig på din ålderdom. Ty din sonhustru, som har dig kär, har fött honom, hon som är mer för dig än sju söner."


text:
Grannkvinnorna gav honom ett namn och sade: "Noomi har fått en son". De kallade honom Obed och han blev far till Isai, Davids far. <br/>


text:
Sedan sade han till återlösaren: "Den åkermark som tillhörde vår broder Elimelek vill Noomi sälja, hon som kom tillbaka från Moabs land.


text:
Därför tänkte jag meddela dig detta och säga: Köp marken inför dem som sitter här och inför mitt folks äldste. Vill du lösa in den, så gör det. Men om du inte vill lösa in den så säg mig det, så att jag vet. För ingen annan än du har den rätten och näst dig jag själv." Han sade: "Jag löser in den." <br/>


text:
Boas sade: "När du köper marken av Noomi, då köper du den också av den moabitiska kvinnan Rut, den dödes hustru, för att uppväcka den dödes namn över hans arvslott."


text:
Återlösaren svarade: "Då kan jag inte lösa in den, för då skulle jag skada min egen arvslott. Lös du in det jag skulle ha löst in, för jag kan inte göra det." <br/>


text:
Vid inlösen och ägarbyte var det förr i tiden sed i Israel att den ena parten, för att stadfästa avtalet, drog av sig sin sko och gav den åt den andre. Detta gällde som bekräftelse i Israel. <br/>


text:
Då sade Boas till de äldste och till allt folket: "Ni är i dag vittnen till att jag av Noomi har köpt allt det som tillhört Elimelek och allt det som tillhört Kiljon och Mahlon.


text:
<f>[#1]</f> I Ramatajim-Sofim i Efraims bergsbygd bodde en man som hette Elkana. Han var son till Jeroham, son till Elihu, son till Tohu, son till Suf, en efraimit.


text:
Hon gav ett löfte och sade: "HERRE Sebaot, om du vill se till din tjänarinnas lidande och komma ihåg mig och inte glömma din tjänarinna utan ge henne en son, då skall jag ge honom åt HERREN för hela hans liv, och ingen rakkniv skall komma på hans huvud." <br/>


text:
Hanna talade i sitt hjärta, och bara hennes läppar rörde sig, men hennes röst hördes inte. Då trodde Eli att hon var drucken.


text:
Därför sade han till henne: "Hur länge skall du bära dig åt som en drucken? Se till att ruset går av dig!" <br/>


text:
"Nej, min herre", svarade Hanna, "jag är en hårt prövad kvinna. Vin och starka drycker har jag inte druckit, men jag utgöt min själ för HERREN.


text:
Tag inte din tjänarinna för en dålig kvinna, det är på grund av min stora sorg och smärta som jag har talat ända till denna stund."


text:
Hon sade: "Låt din tjänarinna finna nåd för dina ögon". Så gick hon sin väg och tog sig mat och såg inte längre sorgsen ut. <br/>


text:
De steg alla upp tidigt följande morgon, och sedan de tillbett inför HERREN vände de tillbaka och kom hem till Rama. Elkana kände <f>[#1]</f> sin hustru Hanna, och HERREN kom ihåg henne.


text:
Elkana hade två hustrur. Den ena hette Hanna och den andra Peninna. Peninna hade barn, men Hanna hade inga.


text:
Hanna blev havande och födde en son, när tiden var inne. Hon gav honom namnet Samuel, <f>[#1]</f> ty hon sade: "Av HERREN har jag begärt honom."


text:
När sedan Elkana med hela sitt hus gav sig i väg för att offra sitt årliga slaktoffer och sitt löftesoffer åt HERREN,


text:
gick inte Hanna med utan sade till sin man: "Jag vill vänta tills pojken har blivit avvand. Då skall jag ta honom med mig och föra fram honom inför HERRENS ansikte och sedan låta honom stanna där för alltid."


text:
Hennes man Elkana sade till henne: "Gör vad du finner bäst. Stanna tills du har avvant honom. Må bara HERREN uppfylla sitt ord." Så stannade hustrun hemma och ammade sin son, tills hon hade avvant honom. <br/>


text:
Men sedan hon hade avvant honom, tog hon honom med sig till HERRENS hus. Hon tog också med sig tre tjurar, en efa mjöl och en vinlägel. Hon förde honom in i HERRENS hus i Silo. Pojken var då ännu helt ung.


text:
Hon sade: "Hör på mig, min herre, så sant du lever, min herre, jag är den kvinna som stod här bredvid dig och bad till HERREN.


text:
Därför vill jag nu ge honom tillbaka till HERREN. Så länge han lever skall han tillhöra HERREN." Och de tillbad HERREN där.


text:
Elkana gav sig år efter år i väg från sin stad för att tillbe och offra åt HERREN Sebaot i Silo, där Elis båda söner Hofni och Pinehas var HERRENS präster.


text:
Den dag Elkana bar fram sitt offer brukade han ge sin hustru Peninna och alla hennes söner och döttrar var sin del av offret.


text:
Men åt Hanna gav han en dubbelt så stor del, ty han hade henne kär, även om HERREN hade gjort henne ofruktsam.


text:
För att göra henne upprörd brukade hennes medtävlerska retas mycket med henne, därför att HERREN hade gjort henne ofruktsam.


text:
Detta pågick år efter år. Varje gång Hanna gick upp till HERRENS hus retades Peninna med henne på samma sätt. Nu grät Hanna och ville inte äta något.


text:
Då sade hennes man Elkana till henne: "Hanna, varför gråter du? Varför äter du inte? Varför är du så ledsen? Är inte jag mer för dig än tio söner?"


text:
Sedan de hade ätit och druckit i Silo, reste sig Hanna och gick till HERRENS tempel, där prästen Eli satt på sin stol vid dörren.


text:
Samuel tog sin oljeflaska och göt olja på Sauls huvud, kysste honom och sade: "Se, HERREN har smort dig till furste över sin arvedel.


text:
När de kom till Gibea kom en skara profeter emot honom. Då föll Guds Ande över honom, och han profeterade mitt ibland dem.


text:
Alla som förut kände Saul fick se att han profeterade tillsammans med profeterna, och de sade till varandra: "Vad har hänt med Kish son? Är också Saul bland profeterna?"


text:
Men en av männen därifrån svarade: "Vem är deras far?" Härav uppkom ordspråket: "Är också Saul bland profeterna?"


text:
Då frågade Sauls farbror honom och hans tjänare: "Vart gick ni?" "För att leta efter åsninnorna", svarade han. "Men när vi såg att vi inte kunde hitta dem någonstans, gick vi till Samuel."


text:
Saul svarade sin farbror: "Han talade om för oss att åsninnorna hade kommit till rätta." Men vad Samuel hade sagt om kungadömet berättade han inte för honom.


text:
Han sade till Israels barn: "Så säger HERREN, Israels Gud: Jag förde Israel upp ur Egypten, och jag befriade er från egyptierna och från alla andra kungadömen som förtryckte er.


text:
Men i dag har ni förkastat er Gud, som räddade er ur alla era olyckor och svårigheter, och ni har sagt till honom: Sätt en kung över oss. Så träd nu fram inför HERREN efter era stammar och era släkter."


text:
När du går ifrån mig i dag skall du träffa två män vid Rakels grav, i Selsa på Benjamins område. De kommer att säga till dig: Åsninnorna som du gick i väg för att söka har kommit till rätta. Din far tänker därför inte mer på åsninnorna, men han är orolig för er skull och säger: Vad skall jag göra för min son?


text:
När han sedan lät släkt efter släkt i Benjamins stam gå fram, träffades Matris släkt av lotten. Därpå träffades Saul, Kish son, av lotten, men när de sökte efter honom, kunde de inte finna honom.


text:
Och de frågade HERREN än en gång: "Har mannen kommit hit än?" HERREN svarade: "Se, han gömmer sig bland trossen."


text:
Samuel sade till allt folket: "Här ser ni den som HERREN har utvalt. Det finns ingen som han bland allt folket." Då jublade alla och ropade: "Leve konungen!" <br/>


text:
Samuel förklarade för folket kungadömets rättigheter och skrev upp dem i en bok och lade den inför HERREN. Sedan lät Samuel allt folket gå hem, var och en till sitt.


text:
Också Saul begav sig hem, till Gibea, och en skara stridsmän vilkas hjärtan Gud hade rört följde honom.


text:
Men några onda män sade: "Hur skall den där kunna rädda oss?" De föraktade honom och bar inte fram några gåvor till honom. Men han låtsades som om han inte märkte det.


text:
När du har gått vidare därifrån och kommit till Tabors terebint, skall du där möta tre män på väg upp till Gud i Betel. En av dem bär tre killingar, en bär tre brödkakor och en bär en vinlägel.


text:
Sedan kommer du till Guds Gibea, där filisteernas postering är. Och när du kommer in i staden, träffar du på en skara profeter, som är på väg ner från offerhöjden med psaltare, pukor, flöjt och harpa framför sig, medan de själva profeterar.


text:
HERRENS Ande skall komma över dig, och du skall profetera med dem och bli förvandlad till en annan människa.


text:
Och du skall gå före mig till Gilgal. Se, jag skall komma ner till dig för att offra brännoffer och gemenskapsoffer. Du skall vänta i sju dagar, till dess jag kommer till dig och meddelar vad du skall göra." <br/>


text:
När Saul vände sig om för att gå ifrån Samuel, förvandlade Gud hans hjärta. Alla dessa tecken inträffade samma dag.


text:
Ammoniten Nahas drog upp och belägrade Jabesh i Gilead. Då sade alla män i Jabesh till Nahas: "Slut förbund med oss, så skall vi tjäna dig."


text:
Då meddelade männen i Jabesh ammoniterna: "I morgon skall vi ge oss åt er, och ni får då göra med oss vad ni finner för gott." <br/>


text:
Dagen därefter delade Saul upp folket i tre grupper. De trängde in i lägret vid morgonväkten och nergjorde ammoniterna ända till dess dagen blev som hetast. De som kom undan blev så kringspridda att inte två av dem kom undan tillsammans.


text:
Då sade folket till Samuel: "Vilka var de som sade: Skulle Saul bli kung över oss! Tag hit dessa män, så att vi får döda dem."


text:
Då gick allt folket till Gilgal och gjorde Saul till kung där inför HERREN i Gilgal. De offrade gemenskapsoffer inför HERRENS ansikte, och Saul och alla Israels män var mycket glada.


text:
Ammoniten Nahas svarade dem: "På det villkoret skall jag sluta förbund med er, att jag får sticka ut högra ögat på er alla och därmed dra skam över hela Israel."


text:
De äldste i Jabesh sade till honom: "Ge oss sju dagars frist, så att vi kan skicka sändebud över hela Israels land. Om då ingen vill hjälpa oss, ger vi oss åt dig."


text:
Sändebuden kom till Sauls Gibea och berättade detta för folket. Då brast allt folket ut i gråt. <br/>


text:
Just då kom Saul gående från åkern bakom sina oxar, och Saul frågade: "Vad är det med folket, eftersom de gråter?" De berättade för honom vad männen från Jabesh hade sagt.


text:
Han tog ett par oxar och styckade dem och sände omkring styckena med sändebuden över hela Israels land och lät säga: "Den som inte drar ut efter Saul och Samuel, med hans oxar skall det göras på detta sätt." Då kom förskräckelse från HERREN över folket, så att de drog ut som en man.


text:
De sade till sändebuden som hade kommit: "Så skall ni säga till männen i Jabesh i Gilead: I morgon skall ni få hjälp, när solen bränner som hetast." Sändebuden kom och meddelade männen i Jabesh detta, och de blev glada över beskedet.


text:
Samuel sade till hela Israel: "Se, jag har lyssnat till er och till allt ni sagt till mig. Jag har gett er en kung.


text:
Men de ropade till HERREN och sade: Vi har syndat, för vi har övergett HERREN och tjänat baalerna och astarterna. Men rädda oss nu från våra fienders hand, så skall vi tjäna dig.


text:
HERREN sände då Jerubbaal, Bedan, Jefta och Samuel och räddade er från era fiender runt omkring, och ni fick bo i trygghet.


text:
Men när ni såg Nahas, ammoniternas kung, komma emot er, sade ni till mig: Nej, en kung måste regera över oss. Och ändå är det HERREN, er Gud, som är er konung. <br/>


text:
Om ni fruktar HERREN och tjänar honom och hör hans röst och inte är upproriska mot HERRENS befallning, då skall både ni och den kung som regerar över er följa HERREN, er Gud.


text:
Men om ni inte hör HERRENS röst utan är upproriska mot HERRENS befallning, då skall HERRENS hand vara mot er liksom mot era fäder.


text:
Nu är ju tiden för veteskörden, men jag skall ropa till HERREN att han skall låta det åska och regna. Då skall ni förstå och se hur mycket ont ni gjorde i HERRENS ögon, när ni begärde att få en kung." <br/>


text:
Samuel ropade till HERREN och HERREN lät det åska och regna den dagen. Då greps folket av stor fruktan för HERREN och för Samuel.


text:
Och allt folket sade till Samuel: "Bed till HERREN, din Gud, för dina tjänare, så att vi inte dör, eftersom vi till alla våra andra synder lagt det onda att vi har begärt att få en kung."


text:
Nu är det han som skall vara er ledare. Jag är gammal och grå och ni har mina söner bland er. Hittills är det jag som varit er ledare, från min ungdom ända till i dag.


text:
Samuel sade till folket: "Frukta inte. Ni har gjort allt detta onda, men vik bara inte av från HERREN, utan tjäna HERREN av hela ert hjärta.


text:
För sitt stora namns skull skall HERREN inte förskjuta sitt folk, eftersom HERREN har beslutat att göra er till sitt folk.


text:
Det vare också fjärran från mig att jag skulle synda så mot HERREN att jag slutade be för er. Jag vill i stället lära er den goda och rätta vägen.


text:
Se bara till att ni fruktar HERREN och tjänar honom troget av hela ert hjärta. Ty se, han har gjort stora ting med er.


text:
Se, här står jag. Vittna nu mot mig inför HERREN och inför hans smorde. Har jag tagit någons oxe eller har jag tagit någons åsna? Har jag förtryckt någon eller använt våld mot någon? Har jag tagit mutor av någon för att jag skulle se mellan fingrarna med honom? I så fall skall jag ersätta det."


text:
De svarade: "Du har inte förtryckt oss, du har inte använt våld mot oss och har inte tagit något från någon människa."


text:
Då sade han till dem: "HERREN är vittne mot er, och hans smorde är vittne denna dag, att ni inte har funnit något hos mig." De svarade: "Ja, han är vittne." <br/>


text:
Samuel sade till folket: "Det var HERREN som insatte Mose och Aron och förde era fäder upp ur Egyptens land.


text:
Ställ nu upp er, så att jag kan gå till rätta med er inför HERREN angående alla de rättfärdiga gärningar som HERREN har gjort med er och era fäder.


text:
När Jakob hade kommit till Egypten, ropade era fäder till HERREN, och HERREN sände Mose och Aron, som förde era fäder ut ur Egypten och lät dem bosätta sig här i landet.


text:
Men de glömde HERREN, sin Gud. Då sålde han dem i Siseras hand, härföraren i Hasor, och i fili- steernas hand och i den moabitiske kungens hand, och dessa stred mot dem.


text:
Men just som han hade slutat att offra, kom Samuel. Då gick Saul och mötte honom för att hälsa honom.


text:
Men Samuel frågade: "Vad har du gjort?" Saul svarade: "När jag såg att folket skingrades och gick ifrån mig och du inte kom inom den bestämda tiden, medan filisteerna samlades vid Mikmash,


text:
tänkte jag: Nu kommer filisteerna ner hit mot mig i Gilgal, och jag har ännu inte bett om HERRENS hjälp. Då tog jag mod till mig och offrade brännoffret."


text:
Samuel sade: "Du har handlat dåraktigt. Du har inte hållit det bud HERREN, din Gud, har gett dig. Om du hade gjort det, skulle HERREN ha befäst ditt kungadöme över Israel för all framtid.


text:
Men nu skall ditt kungadöme inte bestå. HERREN har sökt sig en man efter sitt hjärta, och honom har han utsett till furste över sitt folk. Men du har inte hållit vad HERREN befallt dig." <br/>


text:
Därefter bröt Samuel upp och gick från Gilgal till Gibea i Benjamin. Men Saul inmönstrade det folk som fanns hos honom och det var omkring sexhundra man.


text:
Saul och hans son Jonatan stannade i Geba i Benjamin med det folk som fanns hos dem, medan filisteerna hade slagit läger vid Mikmash.


text:
En skara drog ut ur filisteernas läger för att härja. Den var uppdelad i tre grupper. En tog vägen mot Ofra i Suals-landet,


text:
en tog vägen mot Bet-Horon, och en grupp tog vägen till det område som vette mot Seboimdalen, åt öknen till. <br/>


text:
Det fanns ingen smed i hela Israels land, ty filisteerna var rädda att hebreerna skulle tillverka svärd eller spjut åt sig.


text:
valde han ut åt sig 3 000 män ur Israel. Själv hade Saul 2 000 hos sig i Mikmash och i Betels bergsbygd, och 1 000 var hos Jonatan i Gibea i Benjamin. Men det övriga folket hade han låtit gå hem, var och en till sin boning. <br/>


text:
Därför måste varje israelit bege sig ner till filisteerna, om han ville vässa sin lie, sin plogbill, sin yxa eller sin skära.


text:
Och priset för slipning var en pim för skärorna och plogbillarna och en tredjedels sikel för gafflarna och yxorna och för att få en udd påsatt.


text:
Det innebar att när striden skulle börja, hade inte en enda av Sauls och Jonatans män något svärd eller spjut. Det var bara Saul själv och hans son Jonatan som hade sådana. <br/>


text:
Jonatan angrep filisteernas utpost i Geba, och filisteerna fick höra det. Men Saul lät blåsa i horn över hela landet och säga: "Detta skall hebreerna höra."


text:
Så fick hela Israel höra att Saul hade angripit filisteernas utpost och att Israel genom detta hade blivit förhatligt för filisteerna. Folket kallades samman för att följa Saul till Gilgal.


text:
Filisteerna samlades då för att strida mot Israel med 30 000 vagnar och 6 000 ryttare och fotfolk så talrikt som sanden på havets strand. De drog upp och slog läger vid Mikmash öster om Bet-Aven.


text:
När israeliterna såg att de var i nöd, därför att folket ansattes så svårt, gömde de sig i grottor, i skogssnår och bland klippor, i fasta valv och i gropar.


text:
Somliga av hebreerna gick över Jordan in i Gads och Gileads land. Men Saul var fortfarande kvar i Gilgal, och allt folket som följde honom bävade.


text:
Han väntade i sju dagar, den bestämda tid Samuel hade angett. Men när Samuel ännu inte hade kommit till Gilgal, började folket skingras och gå ifrån honom.


text:
Då sade Saul: "För fram brännoffret och gemenskapsoffret till mig." Därefter bar han fram brännoffret.


text:
En dag sade Sauls son Jonatan till sin vapenbärare: "Kom, så går vi över till filisteernas förpost där på andra sidan." Men detta talade han inte om för sin far.


text:
Men om de säger: "Kom upp hit till oss", då skall vi gå dit upp, för då har HERREN gett dem i vår hand. Detta skall vara tecknet för oss." <br/>


text:
När båda två hade blivit synliga för filisteernas förpost, sade filisteerna: "Se, hebreerna kryper ut ur hålen, där de har gömt sig."


text:
Förpostens manskap ropade till Jonatan och hans vapenbärare: "Kom upp till oss, så skall vi lära er!" Då sade Jonatan till sin vapenbärare: "Kom med upp efter mig, för HERREN har gett dem i Israels hand."


text:
Jonatan klättrade upp på händer och fötter, och hans vapenbärare följde honom. Och filisteerna föll för Jonatan, och hans vapenbärare gick efter honom och gav dem dödsstöten.


text:
I det första anfallet nergjorde Jonatan och hans vapenbärare omkring tjugo man på en sträcka av ungefär ett halvt plogland.


text:
Då uppstod förskräckelse i lägret på fältet och bland allt folket. Förposten och de som hade givit sig ut på härjningståg greps också av skräck Marken skalv och det kom en förskräckelse från Gud.


text:
Då sade Saul till folket som han hade hos sig: "Räkna folket och se efter vem som har lämnat oss." När de gjorde så, upptäckte de att Jonatan och hans vapenbärare inte var där.


text:
Medan Saul ännu talade med prästen, ökade förvirringen i filisteernas läger. Då sade Saul till prästen: "Drag tillbaka din hand."


text:
Saul befann sig då vid Gibeas gräns, under granatträdet i Migron, och folket som han hade hos sig utgjorde omkring sexhundra man.


text:
Saul och allt det folk som han hade hos sig samlades och drog till stridsplatsen. Och se, den ene hade lyft sitt svärd mot den andre. Förvirringen var mycket stor.


text:
De hebreer som sedan gammalt lydde under filisteerna och som hade dragit upp med dem och fanns här och där i lägret, också de gick nu över till de israeliter som var med Saul och Jonatan.


text:
När de israeliter som hade gömt sig i Efraims bergsbygd hörde att filisteerna flydde, satte också alla dessa efter dem och stred mot dem.


text:
Fastän Israels män den dagen hade drivits hårt, band Saul folket med följande ed: "Förbannad vare den man som äter något innan kvällen kommer och jag har tagit hämnd på mina fiender." Ingen bland folket smakade då någon mat.


text:
Men när folket hade kommit in i skogen och såg den utflutna honungen, vågade ingen föra handen till munnen, ty folket kände fruktan för eden.


text:
Jonatan däremot hade inte hört när hans far band folket med eden. Han räckte därför ut staven som han hade i handen och doppade änden på den i honungskakan och förde handen till munnen. Då klarnade hans ögon.


text:
Men en man bland folket sade till honom: "Din far har bundit folket med en ed och sagt: Förbannad är den man som i dag äter något. Därför är folket utmattat."


text:
Jonatan svarade: "Min far har dragit olycka över landet. Se bara så klara mina ögon har blivit av att jag smakade något lite av honungen.


text:
Ahia, son till Ahitub, som var bror till I-Kabod, son till Pinehas, son till Eli, HERRENS präst i Silo, bar då efoden. Och folket visste inte om att Jonatan hade givit sig av. <br/>


text:
Tänk om folket i dag hade fått äta sig mätta av bytet som de funnit hos sina fiender! Hur mycket större skulle då inte filisteernas nederlag ha blivit!" <br/>


text:
Men den dagen slog de filisteerna och förföljde dem från Mikmash till Ajalon. Folket var mycket uttröttat.


text:
Man kastade sig över bytet och tog får, oxar och kalvar och slaktade dem på marken och åt köttet med blodet i.


text:
Man berättade detta för Saul och sade: "Se, folket syndar mot HERREN genom att äta kött med blodet i." Då sade han: "Ni har handlat trolöst. Vältra nu fram en stor sten till mig!"


text:
Sedan sade Saul: "Gå ut bland folket och säg till dem: Var och en skall föra hit till mig sin oxe och sitt får och slakta dem här och äta. Synda inte mot HERREN genom att äta köttet med blodet i!" Under natten förde var och en bland folket själv fram sina oxar och slaktade dem där.


text:
Saul sade: "Låt oss i natt dra ner och förfölja filisteerna och plundra dem ända tills det blir ljust i morgon, och låt oss inte lämna en enda av dem kvar." De svarade: "Gör det du anser vara rätt." Men prästen sade: "Låt oss träda fram hit till Gud."


text:
Då frågade Saul Gud: "Skall jag dra ner och förfölja filisteerna? Vill du då ge dem i Israels hand?" Men han gav honom inte något svar den dagen.


text:
Då sade Saul: "Kom fram hit, ni som är ledare för folket, för att vi skall få veta och se vad det är för en synd som har begåtts i dag.


text:
Ty så sant HERREN lever, han som har räddat Israel: Om den också har begåtts av min son Jonatan, måste han dö." Men ingen bland folket svarade honom.


text:
Men i passet där Jonatan försökte gå över för att komma till filisteernas förpost, fanns en klippa på vardera sidan. Den ena hette Boses och den andra Sene.


text:
Då sade han till hela Israel: "Ställ er på ena sidan, så skall jag och min son Jonatan ställa oss på andra sidan." Folket svarade Saul: "Gör det du anser vara rätt." <br/>


text:
Saul sade till HERREN, Israels Gud: "Låt sanningen komma fram." Då träffades Saul och Jonatan av lotten, och folket gick fritt.


text:
Saul sade till Jonatan: "Tala om för mig vad du har gjort." Då talade Jonatan om det för honom: "Med änden av staven som jag hade i handen tog jag lite honung och smakade på den. Här är jag. Skall jag nu dö?"


text:
Men folket sade till Saul: "Skulle Jonatan dö, han som har skaffat Israel denna stora seger? Det får inte ske! Så sant HERREN lever, inte ett hår från hans huvud skall falla till jorden, för med Guds hjälp har han i dag utfört detta." Så friade folket Jonatan, han behövde inte dö. <br/>


text:
När Saul hade tagit över kungamakten i Israel, förde han krig mot alla sina fiender runt omkring: mot Moab, ammoniterna, Edom, kungarna i Soba och filisteerna. Vart han än vände sig segrade han.


text:
Sauls söner var Jonatan, Jisvi och Malki-Sua. Av hans båda döttrar hette den äldre Merab och den yngre Mikal.


text:
Sauls hustru hette Ahinoam, Ahimaas dotter. Hans överbefälhavare hette Abner, son till Ner, som var Sauls farbror.


text:
Kriget mot filisteerna pågick häftigt så länge Saul levde. Och när Saul såg någon stark och krigsduglig man, tog han honom i sin tjänst.


text:
Jonatan sade till sin vapenbärare: "Kom, så går vi över till dessa oomskurnas förpost. Kanske skall HERREN göra något för oss. För ingenting hindrar HERREN att ge seger genom få lika väl som genom många."


text:
Om de säger till oss: "Stå stilla, till dess vi kommer fram till er", då skall vi stanna där vi är och inte klättra upp till dem.


text:
Samuel sade till Saul: "Det var mig HERREN sände att smörja dig till kung över sitt folk Israel. Hör nu HERRENS ord.


text:
"Jag ångrar att jag har gjort Saul till kung, ty han har vänt sig från mig och inte utfört mina befallningar." Det bedrövade Samuel och han ropade till HERREN hela den natten.


text:
Tidigt på morgonen steg Samuel upp och gick för att möta Saul. Man berättade för Samuel att Saul hade kommit till Karmel och där rest en minnesstod åt sig och sedan vänt om och dragit därifrån ner till Gilgal.


text:
När Samuel kom till Saul, sade Saul: "HERREN välsigne dig! Jag har nu utfört HERRENS befallning." <br/>


text:
Men Samuel sade: "Vad är det då för ett läte av får som ljuder i mina öron, och vad är det för ett läte av nötboskap jag hör?"


text:
Saul svarade: "Från amalekiterna har de fört dem med sig. Folket skonade det bästa av fåren och nötboskapen för att offra det åt HERREN, din Gud. Men det övriga har vi gett till spillo."


